Справа № 438/2057/25 
Провадження 2/438/176/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
(заочне)
19 травня 2026 року  м. Борислав 
Бориславський міський суд Львівської області в складі: 
головуючого судді Слиша А.Т.,
за участі секретаря судових засідань Кекош Н.С.,
позивач Акціонерне товариство "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК",
відповідач ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориславі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості на користь АТ "Перший Український Міжнародний Банк" за кредитним договором № 1010603181 від 04.10.2022 року в розмірі 33306.56 гривень, в тому числі, стягнути витрати зі сплати судового збору. В обґрунтування позову вказав, що 04.10.2022 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та відповідачем укладено кредитний договір № 1010603181, на підставі якого відповідачу видано кредит у сумі 35261.84 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, видавши відповідачу вказану грошову суму. Відповідач, у свою чергу, не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином і станом на 30.10.2025 року у нього перед банком виникла заборгованість в сумі 33 306.56 грн., з яких: 20571.09 грн.- заборгованість за кредитом; 2.08 грн. - заборгованість за процентами; 12733.39 грн.- заборгованість за комісією. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за Договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ «Перший Український Міжнародний Банк», у зв`язку з чим представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 33306,56 грн. та сплачений судовий збір.
Судом вжито усіх заходів для повідомлення відповідача, однак, відповідач в судові засідання не з`явилася, не скористалась процесуальним правом подачі відзиву чи заперечень на позовну заяву.
Ухвалою судді від 26 січня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надавши заяву, де просить справу розглянути в його відсутності, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена в передбаченому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила, заперечень з приводу поданого позову не надала.
У зв`язку з цим суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає, що справу можливо слухати у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.
У відповідності до положень ст.ст.280-284 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду.
Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи). 
Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до такого висновку
Судом встановлено, що 04 жовтня 2022 року між АТ «Перший український міжнародний банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1010603181 шляхом підписання відповідачкою за допомогою електронного підпису заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.
Згідно з заявою № 1010603181 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 04 жовтня 2022 року, ОСОБА_1 звернулася до АТ «Перший український міжнародний банк» із проханням надати їй споживчий кредит «Рефінансування» на загальні споживчі цілі, зокрема для погашення заборгованості за основним договором № 1002070468001 у сумі 35 261,84 грн та сплати разової комісії Банку. У заяві визначено суму кредиту в розмірі 35 261,84 грн, строк кредитування — 48 місяців, процентну ставку — 0,01% річних, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості — 1,4%, разову комісію — 0% від суми кредиту, а також ануїтетну схему повернення кредиту. Підписанням цієї заяви відповідачка підтвердила, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, розміщену на офіційному веб сайті Банку, у повному обсязі та погоджується з усіма її умовами.
Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України).
В силу частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень частини 1 статті 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
В силу статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як передбачено частиною 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.
За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.
Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису.
Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.
Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.
Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.
Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.
Обґрунтовуючи позов про стягнення заборгованості з відповідачки, позивач посилався на те, що Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1010603181 від 04 жовтня 2022 року, станом на 30 жовтня 2025 року ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 33 306,56 грн., з яких: заборгованості по тілу кредиту в розмірі 20571,09 грн., заборгованість за нарахованими процентами 2,08 грн.; 12 733,39 грн. заборгованість за комісією.
Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні статті 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідачкою, всупереч вимогам частини 1 статті 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів своєчасно виконання зобов`язань за кредитним договором та відсутності заборгованості перед позивачем за цим договором.
Беручи до уваги, що ОСОБА_1 взяла на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, а доказів сплати зазначеної заборгованості суду не надала, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором за тілом кредиту та процентами, оскільки в добровільному порядку зобов`язання за кредитним договором відповідачка не виконує.
Отже, з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за тілом кредиту та процентами на загальну суму 20 573,17 грн (20571,09 грн + 2,08 грн) за кредитним договором № 1010603181 від 04 жовтня 2022 року.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачки комісії за обслуговування кредиту, то суд приходить до переконання, що нарахування позивачем комісії у розмірі 12733, 39 грн по кредитному договору № 1010603181 від 04 жовтня 2022 року, станом на 30 жовтня 2025 року не відповідає вимогам законодавства, з огляду на наступне.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 року у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21) відступила від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01.04.2020 року у справі №583/3343/19 (провадження № 61-22778св19) та постанові Верховного Суду від 15.03.2021 року в справі №361/392/20 (провадження №61-16470св20) зазначивши, що умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Щодо наслідків включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації, що за законом повинна надаватися безоплатно, має застосовуватися той нормативно-правовий акт, який набув чинності на момент виникнення спірних правовідносин та в цій частині відміняє дію попереднього нормативно-правового акта, тобто застосуванню підлягає Закон України «Про споживче кредитування».
Отже, положення укладених між сторонами кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів, є нікчемними.
Відповідно до частини 2 статті 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Правова позиція про те, що умова кредитного договору в частині встановлення платежу за дії, які банківська установа вчиняє на власну користь, тому що отримує прибуток у вигляді відсотків за користування кредитними коштами - є нікчемною та не потребує визнанню недійсною, викладена у постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 708/195/19 (провадження № 61-1789св19) та 01 квітня 2020 р. у справі № 583/3343/19 (провадження №61-22778св 19), а у постанові Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі №496/3134/19.
З огляду на наведене, відсутні підстави для стягнення з відповідачки комісії за обслуговування кредиту.
Враховуючи викладене, суд, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, тоді як у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за комісією слід відмовити. У зв`язку з цим з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у загальній сумі 20 573,17 грн.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 2422,40 грн.
Керуючись ст.ст.13, 19, 81, 89, 141, 263-265, 268, 273, 280-283 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
позовні вимоги Акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" заборгованість за Кредитним договором №1010603181 від 04.10.2022 року у розмірі 20573 (двадцять тисяч п`ятсот сімдесят три) гривні 17 копійок, яка складається з наступного: заборгованості по тілу кредиту в розмірі 20571,09 грн., заборгованість за нарахованими процентами 2,08 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" сплачений судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.
В іншій частині в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
Рішення може бути оскаржено учасниками справи в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення. 
Вступна та резолютивна частини ухвалені та проголошені 19.05.2026.
Повний текст рішення виготовлений 22.05.2026.
Позивач: Акціонерне товариство "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК", код ЄДРПОУ 14282829, адреса: вул. Андріївська, буд.4, м. Київ, 04189;
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 .

Суддя     Андрій СЛИШ