Справа № 420/6657/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції України в Одеській області (вул. Єврейська,12, м. Одеса, 65014) про скасування наказів про звільнення, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, –

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі - ГУ НП), в якому позивач просить:
скасувати наказ ГУ НП за №321 о/с від 27.02.2026 року «Про звільнення зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0042845), у вигляді звільнення зі служби в поліції»;
скасувати наказ ГУ НП за №406 від 19.02.2026 року в частині щодо застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;
поновити на службу в поліцію старшого лейтенанта ОСОБА_1 , інспектора сектору реагування патрульної поліції, до відділення поліції №1, Болградського районного відділу поліції ГУ НП з 27.02.2026 року;
стягнути з ГУ НП заробітну плату за час вимушеного прогулу з дня звільнення -27.02.2026 року по поновлення на службі.
Позивач зазначив, що він з 2007 року по 2014 рік працював органах МВС України, в наступному Національної поліції України на посаді старшого інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеської області. 
Наказом відповідача №213 від 29.01.2026 року призначено службове розслідування з метою перевірки можливого порушення службової дисципліни окремими посадовими особами ВНП №1, Болградського РВП ГУНП, зокрема працівниками сектору реагування патрульної поліції цього ж відділення поліції. З вказаним наказом його ознайомлено.
За результатами проведеного службового розслідування прийнятий наказ відповідача №406 від 19.02.2026 року про застосування до нього за скоєння дисциплінарного проступку, дисциплінарного стягнення, у виді звільнення із служби в поліції. На підставі вказаного наказу виданий ГУ НП наказ №321 о/с від 27.02.2026 року, яким його звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Позивач вважає, що наказ №406 від 19.02.2026 року складний на підставі матеріалів зібраних з порушенням вимог закону, із спотворення обставин які підпали під перевірку відповідно до доповідної записки УГІ ГУНП в Одеської області, з неповнотою проведеної перевірки та зацікавленістю членами дисциплінарної комісії у притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.
Позивач просить скасувати оскаржувані накази стверджуючи, що службовим розслідуванням не доведено скоєння ним дисциплінарного проступку. В наказі №406 від 19.02.2026 року зазначено, що він вступив у неділові стосунки в громадянином ОСОБА_2 , який нібито за грошову винагороду імітував керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння з недотриманням Правил дорожнього руху. Проте вказані обставини не відповідають дійсності.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що за матеріали за фактом скоєння громадянином ОСОБА_2 , яким є ОСОБА_3 , матеріали направлені до суду та постановою Арцизького районного суду Одеської області по адміністративній справі №492/1662/25 він притягнутий до адміністративної відповідальності. Постанова суду вступила в законну силу, оскаржена не була. Також складена ним постанова відносно ОСОБА_3 ч.6 ст. 121 КУпАП направлена для виконання до Арцизкогоого відділу ДВС, постанова громадянином ОСОБА_3 не оскаржена не була. Позивач вказує, що його доводи не прийняті до уваги під час службового розслідування. 
Також позивач зазначив, що обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, проте застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби з Національної поліції України є крайнім заходом дисциплінарного впливу та на посадову особу відповідача покладається обов`язок врахування обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність. Позивач вказує, що він не мав діючих дисциплінарних стягнень на час прийняття рішення про його звільнення.
Позивач просить скасувати оскаржувані накази та поновити його на службі.
Ухвалою суду від 16.03.2026 року позов залишений без руху, позивачу наданий строк на усунення недоліків позову.
Ухвалою суду від 06.04.2026 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами
Ухвалою від 25.05.2026 року зобов`язано Головне управління Національної поліції України в Одеській області надати суду у строк до 29.05.2026 року належним чином засвідчену копію матеріалів службового розслідування стосовно ОСОБА_1 , копії оскаржуваних наказів та документи на підставі яких їх прийнято. Зупинено провадження по справі №420/6657/26 до надання доказів по справі.
Ухвалою від 04.06.2026 року провадження у справі поновлено.
Ухвалою від 04.06.2026 року відмовлено у задоволенні клопотання представника ГУ НП в Одеській області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
27.05.2026 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача вважав позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими та зазначив, що оскаржувані позивачем накази є правомірними, прийнятими у відповідності до вимог законодавства на підставі проведеного службового розслідування, у ході проведення якого дисциплінарною комісією встановлені непоодинокі факти грубого порушення службової дисципліни поліцейськими Болградського РВП ГУ НП. Зокрема, щодо позивача встановлено, що 16.11.2025 старший лейтенант поліції М. Дич (старший патруля), сержант поліції ОСОБА_4 , у порушення посадової інструкції, з метою створення штучних показників у роботі, вступили в неділові стосунки з громадянином К, який за грошову винагороду імітував керування транспортним засобом з недотриманням Правил дорожнього руху, у тому числі в стані алкогольного сп`яніння. Після інеценування правопорушення сержант поліції ОСОБА_5 склав протокол про адміністративне правопорушения за ч.5 ст.і 126 КУпАП. Водночас старший лейтенант поліції М. Дич склав направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння, а також протокол про адміністративне правопорушення про вчинення громадянином к правопорушения, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, виніс постанову про накладення на останнього адміністративного стягнення за правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП. 
Вказані обставини підтверджені зібраними під час службового розслідування доказами.
Представник відповідача зазначає, що вказані дії позивача призвели до безпідставного притягнення особи до адміністративної відповідальності, накладення на неї штрафів та інших санкцій, що прямо порушує їх права та дискредитує органи Національної поліції.
Отже, службовим розслідуванням встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_6 вчинив дисциплінарний проступок, за який до останнього наказом ГУНП в Одеській області №406 від 19.02.2026 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції. В подальшому вказане стягнення реалізовано відносно позивача наказом Головного управління по особовому складу №321 о/с від 27.02.2026.
Представник відповідача звертає увагу на те, що додаткових підстав незаконності наказу ГУНП від 27.02.2025 №321 о/с позивачем не наведено, окрім твердження про відсутність факту вчинення ним дисциплінарного проступку, яке є необґрунтованим, оскільки не наведено жодного аргументу, який би вказував на те, що в діях ОСОБА_7 відсутній склад дисциплінарного проступку. На відміну від тверджень позивача, матеріали розслідування містять не фрагментарні чи вибіркові відомості, а комплекс взаємопов`язаних доказів, отриманих із різних незалежних джерел. На думку представника відповідача, фактично позивач намагається звести оцінку всіх доказів виключно до формального факту існування адміністративних постанов та власних пояснень, ігноруючи інші встановлені обставини. Такий підхід є вибірковим та не відповідає вимогам об`єктивності.
Крім того, представник відповідача вважає необґрунтованими доводи позивача, викладені у позовній заяві щодо недотримання процедури проведення службового розслідування, оскільки вказані доводи є декларативними, не підтвердженими жодними належними доказами та фактично зводяться лише до незадоволення результатами службового розслідування.
Представник стверджує, що Головним управлінням Національної поліції в Одеській області правомірно прийняті накази відносно ОСОБА_7 про його звільнення зі служби.
Представник позивача надав до суду відповідь на відзив, в якій просить суд задовольнити позовні вимоги та зазначає, що відповідач, своїми запереченнями у відзиві на позивну заяву посилається на висновок проведеного службового розслідування та матеріали службового розслідування, а також на пояснення осіб, яки були зацікавлені у звільненні позивача зі служби в Національної поліції. Представник вважає необґрунтованим проведення службового розслідування відповідачем на підставі саме пояснень осіб які, на постійній основі зловживають спиртними напоями та були зацікавлені у результаті проведеної перевірки за вищевказаним фактом. Представник вважає, що у цих подіях було зацікавлено управління головної інспекція відповідача яка, з метою створення штучного показнику, під час нібито проведених перевірок у відповідності до наказу відповідача №2387 від 22.10.2021 року при здійснені контролю за службовою діяльністю структурних підрозділів ГУНП, знайшли вразливих громадян, яки погодилися надати пояснення яки вказують на нібито спотворення обставин, які відбувалися з позивачем. Вся проведена службова перевірка основується на поясненнях осіб, яки були притягнені до адміністративної відповідальності.
Крім того, представник вказує про упередженість членів дисциплінарної комісії відносно позивача, а також вважає неспівмірним застосоване до позивача дисциплінарне стягнення.
Справа розглянута у письмовому провадженні.
Спірні правовідносини між сторонами виникли з питань проходження публічної служби, а саме проходження служби позивачем в Національній поліції України. 
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» №580-VIII (далі Закон №580-VIII). 
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону №580-VIII Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Статтею 3 Закону №580-VIII визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами. 
Рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції (ч.3 ст.11 Закону №580-VIII). 
Згідно з ч.1 ст.59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Відповідно до ч.1 ст.17 Закону поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції. 
Частиною 1 ст.18 Закону №580-VIII визначено обов`язки поліцейських. Зокрема, поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції (ч.2 ст.18 Закону №580-VIII). 
Статтею 19 Закону №580-VIII передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України».
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ч.1 та 2 ст.19 Закону №580-VIII).
Дисциплінарний статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Відповідно до ч.1 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Згідно із ч.2 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст.18 Закону №580-VIII, зобов`язує поліцейського, зокрема: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень (ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту).
Таким чином, проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки.
Статтею 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ст.12 Дисциплінарного статуту).
Згідно з ч.1-2 ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 18.05.2007 року по 06.11.2015 року працював в органах внутрішніх справ, з 07.11.2015 року в Національній поліції та з 25.04.2023 року обіймає посаду старшого інспектора СРПП ВнП №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області. 
Наказом ГУНП в Одеській області №213 від 29.01.2026 року «Про призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії» призначено службове розслідування, створено дисциплінарну комісію з метою перевірки відомостей, зазначених у доповідній записці управління інспекції ГУНП в Одеській області від 29.01.2026 року №26843-2026 (835880) щодо фактів можливого порушення службової дисципліни окремими посадовими особами ВнП №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області, зокрема працівниками сектору реагування патрульної поліції цього ж відділення, що виразилось у фальсифікації адміністративних матеріалів, умисному створенні штучних показників службової діяльності, що призвело до притягнення невинних осіб до адміністративної відповідальності у виді накладення на останніх адміністративних штрафів, а також для вивчення службової діяльності, ефективності проведення відповідної профілактичної роботи безпосередніми та прямими керівниками щодо підлеглих.
Позивача ознайомлено з вказаним наказом 29.01.2026 року, що підтверджується підписом.
Також наказом ГУНП в Одеській області №139 о/с від 29.01.2026 року на період проведення службового розслідування старшого інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 відсторонено від виконання службових обов`язків на період проведення службового розслідування.
Наказом ГУНП №351 від 12.02.2026 року строк проведення службового розслідування, призначеного наказом ГУНП в Одеській області від 29.01.2026 року №213, продовжено до 26.02.2026 року.
Згідно з висновком службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено, що 16.11.2025 старший лейтенант поліці ОСОБА_6 (старший патруля), сержант поліції ОСОБА_4 , у порушення посадової інструкції, з метою створення штучних показників у роботі, вступили в неділові стосунки з громадянином К, який за грошову винагороду імітував керування транспортним засобом з недотриманням Правил дорожнього руху, у тому числі в стані алкогольного сп`яніння. 
Старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , сержант поліції ОСОБА_4 належну фіксацію дій громадянина К за допомогою встановлених технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, не здійснювали. Сержант поліції ОСОБА_4 примусово вимикав відеореєстратор.
Після інеценування правопорушення сержант поліції ОСОБА_5 відібрав пояснення від громадянина ОСОБА_2 та склав протокол про адміністративне правопорушения про вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП. Водночас старший лейтенант поліції М. Дич склав направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння, а також протокол про адміністративне правопорушення про вчинення громадянином к правопорушения, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, виніс постанову про накладення на останнього адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП. Ця постанова була складена не за місцем нібито вчиненого адміністративного правопорушения, поза, місцем проживання особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності, або реєстрації транспортного засобу.
Унаслідок проведеного службового розслідувания дисцилінарна комісія дійшла висковку, що працівники поліції, у тому числі старший лейтенант поліції М. Дич, учинили грубий дисциплінарний проступок, що виразився в особистій непениплінованості, умисному нехтуванні нормами чинного законодавства України з метою створення штучних показників у службовій діяльності, невиконанні основних обов`язків поліцейського стосовно неухильного дотримания положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, несприят керівникам у дотриманні службової дисципліни. Вказані працівники поліції учинили дії, які підривають авторитет Національної поліції України. Останні допустили порушення Присяги працівника поліції в частина особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського.
На підставі зібраних доказів дисциплінарна комісія дійшла висновку, що ОСОБА_6 вчинив дисциплінарний проступок, що виразився в грубому порушенні вимог пунктів 1, 2 ч.1 ст. 18, п. 1, 2, 3 ч.3 ст.23, ч.1 ст.64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 3, 13 ч.3 ст.1, п. 7, 8 ч. 1 ст.3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VI, п.1 р. ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, п. 2.3 р. ІІ Правил внутрішнього службового (трудового) розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНП в області від 24.04.2023 № 1000, п. 9, 15 р. ІІ посадової інструкції від 13.01.2025 № 64.1/479, та Дисціплінарна комісія дійшла вважала, що необхідно застосувати до ст.лейтенанта поліції ОСОБА_8 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з поліції. 
Наказом ГУ НП за №406 від 19.02.2026 року до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Наказом ГУ НП за №321о/с від 27.02.2026 року відповідно до п. 6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» позивача звільнено зі служби в поліції. 
Відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Позивач, не погоджуючись з наказами №406 від 19.02.2026 року та №321о/с від 27.02.2026 року, звернувся до суду з цим позовом. 
Дослідивши заяви по суті та надані учасниками справи докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Частиною 3 ст.13 Дисциплінарного статуту встановлено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції., 
Процедура проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначена Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України 07.11.2018 №893 (далі Порядок №893).
Згідно з п.1 розділу ІІ Порядку №893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Пунктом 1 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Під час проведення службового розслідування дисциплінарною комісією досліджені пояснення безпосередніх учасників подій, у тому числі осіб, відносно яких складались адміністративні матеріали, зокрема у П.Кута, пояснення співробітників ГУНП в Одеській області, які здійснювали перевірку, відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів та службових транспортних засобів, а також дані інформаційних систем МВС щодо місцезнаходження патрулів, часу фіксації подій і перевірки осіб за базами даних.
Зокрема, П.Кут під час опитування, яке фіксувалось на відео, останній зазначив, що за проханням поліцейських сідав за кермо власного мопеду, який не має номерних знаків, та проїжджав на ньому декілька метрів. У цей час його зупинили поліцейські, при цьому, як вказує П. Кут, він на їх прохання, повідомляв, що вживав алкогольні напої напередодні, перед тим, як сісти за кермо. Після цього поліцейські складали відносно нього адміністративні матеріали. За вказані дії, зі слів ОСОБА_9 , за кожний факт складання документів відносно нього, він отримав від поліцейських грошові кошти в розмірі від 200 гривень. Також П. Кут додав, що такі пропозиції надходили від поліцейського, який представлявся прізвищем Дич. Пояснення працівників УГІ ГУНП в Одеській області, які здійснювали перевірку, підтверджують викладені обставини та узгоджуються з відеозаписами і поясненнями громадян. Надані ними відеоматеріали також містять зафіксовані пояснення осіб, які прямо вказують на інсценування правопорушень.
Дисциплінарна комісія зробила висновок, що у сукупності дії позивача не були випадковими або наслідком недбалості. Вони носили системний, узгоджений та умисний характер і полягали у: штучному створенні адміністративних правопорушень, залученні сторонніх осіб до їх інсценування, внесенні недостовірних відомостей до офіційних документів, порушенні порядку відеофіксації, а також невиконанні обов`язків щодо повного, об`єктивного та неупередженого документування подій. Такі дії призвели до безпідставного притягнення особи до адміністративної відповідальності, накладення на неї штрафів та інших санкцій, що прямо порушує їх права та дискредитує органи Національної поліції.
Дослідивши матеріали службового розслідування суд дійшов висновку про повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин вчинення дисциплінарного проступку позивачем. 
Суд вважає безпідставними доводи позивача та його представника про проведення службового розслідування з порушенням порядку його проведення з посиланням на те, що воно проведено упереджено членами дисциплінарної комісії, створення штучного показнику, під час нібито проведених перевірок при здійснені контролю за службовою діяльністю структурних підрозділів ГУНП, знайшли вразливих громадян, яки на постійної основі зловживають спиртними напоями та були зацікавлені у результаті проведеної перевірки та яки погодилися надати пояснення.
Позивач та його представник не надали жодного належного та допустимого доказу вказаних обставин – упередженості членів дисциплінарної комісії, а також того, що особи, яких посадові особі ВНП №1 Болградського РВП ГУНП, у тому числі позивач, використали для штучного створенні показників по адміністративним справах, надали дисциплінарній комісії неправдиві пояснення.
Крім того, суд вважає наявність не скасованих постанови суду та постанов працівників поліції про притягнення осіб до адміністративної відповідальності не спростовує встановлених службовим розслідуванням факту скоєння дисциплінарного проступку позивачем.
При цьому суд враховує, що під час проведення службового розслідування частинами 1-3 ст.18 Дисциплінарного статуту та п.2 р. ІV Порядку №893 визначені права поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведенн.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; користуватися правничою допомогою.
Згідно з п.5,п.6 р. V Порядку №893 письмові клопотання поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування, про отримання і долучення до матеріалів службового розслідування документів, отримання додаткових пояснень від інших осіб подаються голові або членам дисциплінарної комісії в межах строку проведення службового розслідування. Голова дисциплінарної комісії впродовж п`яти робочих днів з моменту отримання такого письмового клопотання вивчає його обґрунтованість, за результатами вивчення в межах строку проведення службового розслідування приймає рішення про його задоволення або про відмову в задоволенні, про що інформує поліцейського, який подав таке клопотання.
Письмова скарга на дії осіб, які проводять службове розслідування, подається поліцейським, стосовно якого його призначено, уповноваженому керівнику. У разі визнання такої скарги обґрунтованою уповноважений керівник у межах строку, встановленого законодавством України, може прийняти рішення про виключення особи, дії якої було оскаржено, зі складу дисциплінарної комісії, а також про призначення відносно неї (у разі виявлення ознак дисциплінарного проступку) службового розслідування.
Отже нормативно-правовими актами встановлені умови для об`єктивного проведення розслідування та дотримання прав поліцейського, стосовно якого призначено та проводиться службове розслідування. 
29.01.2026 року ОСОБА_1 в рамках проведення службового розслідування надані пояснення, відповідно до яких з наказом про призначення службового розслідування №213 від 29.01.2026 року позивач ознайомлений, права йому роз`яснені.
Судом встановлено, що під час проведення службового розслідування позивачем не подавалось будь-яких заяв, скарг щодо упередженого ставлення до нього, або будь-яких порушень при проведення службового розслідування.
Суд дійшов висновку, що відповідачем при проведенні службового розслідування дотримано порядок проведення розслідування, визначеного Дисциплінарним статутом Національної поліції України.
Суд також враховує, що позивачем у позовній заяві не наведено жодних доводів, окрім цитування загальних положень Дисциплінарного статуту, на підтвердження відсутності в в його діях дисциплінарного проступку.
Дослідивши матеріали службового розслідування суд дійшов висновку, що позивач вчинив дії, що суперечать інтересам служби, та свідчать про непрофесійне виконання обов`язків поліцейського. Обставини події правомірно та обґрунтовано кваліфіковані як дисциплінарний проступок.
Відповідно до ст.13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Частиною 3 ст.13 Дисциплінарного статуту встановлено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції., 
Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено статтею 19 Дисциплінарного статуту.
Під час визначення виду стягнення, дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Верховним Судом неодноразово зазначалось (зокрема постанова від 22.01.2026 року по справі № 400/15674/23), що обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, а застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень. Вказаний правовий висновок не заперечується позивачем у позові.
Позивача за скоєння дисциплінарного проступку відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» за порушення вимог Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, звільнено зі служби оскаржуваними наказами. Такий вид дисциплінарного стягнення передбачений законодавством, прийнятий відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством.
Частиною 1 ст.72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст.ст.73,74,75,76 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправними та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області №321 о/с від 27.02.2026 року, наказу №406 від 19.02.2026 року в частині щодо застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині.
Не підлягають задоволенню як похідні позовні вимоги щодо поновлення на службі в поліції та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції України в Одеській області (вул. Єврейська,12, м. Одеса, 65014, код ЄДРПОУ 40108740) про скасування наказу №406 від 19.02.2026 року в частині щодо застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції; скасування наказу №321 о/с від 27.02.2026 року “Про звільнення зі служби в поліції за п. 6 ч.1 ст.77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0042845), у вигляді звільнення зі служби в поліції”; поновлення на службі в поліції на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеської області з 27.02.2026 року; стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.
Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.
Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва

.