справа № 489/3700/26  провадження №2/489/2323/26

РІШЕННЯ
Іменем України

02 липня 2026 року         м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомленням учасників справи (в письмовому провадженні) цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (далі - А-Банк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 
встановив:
У лютому 2026 року А-Банк через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 5454,70 грн. та понесені судові витрати.
Як на підставу позовних вимог вказано, що відповідач звернулася до А-Банк з метою отримання банківських послуг та 01.12.2025 сторони уклали кредитний договір № АВН0СТ155101764623903785, відповідно до якого відповідачу надано кредит в розмірі 4000,00 грн. строком на 35 місяців (до 30.11.2028) зі сплатою процентів в розмірі 85,00 % щорічно та комісії в розмір 0,00 грн. (кредитний договір складається із заяви Клієнта та Графіку погашення кредиту).
У зв`язку із порушенням відповідачем грошових зобов`язань станом на 24.04.2026 утворилася заборгованість в розмірі 5454,70 грн., яка складається із 4000,00 грн. заборгованості по кредиту, 1342,70 грн. заборгованості по процентам та 0,00 грн. по комісії та 112,00 грн. пені.
Посилаючись на наведені обставини та не погашення заборгованості відповідачем позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 18.05.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи. 
Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином, в т.ч. шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади. Направлена на адресу відповідача судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд.
Правом на дання відзиву відповідач не скористалася.
Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За частиною п`ятою статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідач звернулася до А-Банк з метою отримання банківських послуг та 01.12.2025 підписала Заяву про надання послуги «Швидка готівка» №АВН0СТ155101764623903785, відповідно до якої отримала кредит в розмірі 4000,00 грн. строком на 36 місяця (по 30.11.2028) зі сплатою процентів в розмірі 85 % на рік та комісії в розмір 0,00 грн. Розмір щомісячного платежу складає 312,96 грн.
Пунктом 18 заяви відповідач погодилася, що ця Заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Таблицею обчислення вартості кредиту становлять договір. Вона отримала їх примірники, які їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.
Із підписанням Заяви відповідач підписала Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для спожива та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, умовами якої визначено графік погашення кредиту та сплати інших, передбачених кредитним договором платежів.
До укладення кредитного договору відповідач ознайомилася та підписала паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка».
Виплата відповідачу кредиту в розмірі 22000,00 грн. підтверджується меморіальним ордером № TR.51570891.281479.65455 від 01.12.2025 та випискою по кредиту за період 01.12.2025 – 24.04.2026, згідно якої заборгованість становить 5454,70 грн.. 
Згідно розрахунку позивача, через неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань, станом на 24.04.2026 утворилася заборгованість в розмірі 5454,70 грн., яка складається із 4000,00 грн. заборгованості по кредиту, 1342,70 грн. заборгованості по процентам та 0,00 грн. по комісії та 112,00 грн. пені.
Так як вказана заборгованість відповідачем не погашена Банк просить стягнути її достроково в судовому порядку.
Правове регулювання та мотиви суду
Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
За правилами статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статі 611 ЦК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі статтею 638 цього ж Кодексу, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22.01.2020 у справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Дослідженими доказами підтверджено, що між сторонами в установленій законом формі укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в розмірі 4000,00 грн. та порушила свої зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка підтверджена відповідним розрахунком, який нічим не спростований та яку позивач просить стягнути достроково, що відповідає частині другій статті 1050 ЦК України. 
За такого, суд вважає доведеними обставини видачі відповідачу кредиту та неналежного виконання останньою своїх зобов`язань, а тому вимоги в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту та процентам підлягають задоволенню.
Щодо вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 112,00 грн. то суд з такою вимогою не погоджується, так як вона суперечить пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, згідно яких у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином, враховуючи встановлені обставини та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості в загальному розмірі 5342,70 грн. (4000,00 + 1342,70).
На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача пропорційно задоволеному позову на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2607,55 грн. (2662,40 х 97,94 %) грн. 

Керуючись статями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за договором №АВН0СТ155101764623903785 від 01.12.2025, яка станом на 24.04.2026 становить 5342,70 грн. (п`ять тисяч триста сорок дві гривні 70 коп.) та судовий збір в сумі 2607,55 грн. (дві тисячі шістсот сім гривні 55 коп.).
У іншій частині позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи:
позивач - Акціонерне товариство «Акцент-Банк», код ЄДРПОУ 14360080, місцезнаходження: м. Дніпро, вул.Батумська,11;
відповідач – ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 02.07.2026.

Суддя І.В.Коваленко