Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2026 р. справа №520/4449/26 

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Марини Лук`яненко, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:
1. визнати протиправними дії Відповідача щодо розрахунку компенсації втрати частини доходів пенсії позивачки у розмірі 544 грн за кожний місяць періоду з 07.10.2009 по 31.12.2022, виплаченої із затримкою 12.2022 року, в порядку та у спосіб, що не відповідає вимогам Закону № 2050-III та Порядку № 159, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року, а саме: не окремо за затримку пенсії за кожен місяць періоду боргу, а шляхом розрахунку на загальну суму, що має разовий характер; з урахуванням індексу інфляції не за весь період невиплати доходу - пенсії позивача у розмірі 544 грн за кожний місяць періоду з 07.10.2009 по 31.12.2022, а лише за 11 місяців (01.2022— 11.2022);
2. зобов`язати Відповідача: - нарахувати та виплатити позивачці компенсацію втрати частини доходів щомісячної суми пенсії у розмірі 544 грн за період з 07.10.2009 по 31.12.2022, виплаченої із затримкою 12.2022 року; здійснити розрахунок компенсації окремо за кожний місяць прострочення шляхом множення суми пенсії, належної за відповідний місяць, на індекс споживчих цін за весь період її невиплати — починаючи з місяця, наступного за місяцем, за який виникла заборгованість, і до місяця фактичної виплати (12.2022), відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159;
3. встановити судовий контроль за виконанням судового рішення та зобов`язати відповідача подати звіт про його виконання у десятиденний строк з моменту набрання рішенням законної сили.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем протиправно розраховано компенсацію втрати частини доходів пенсії позивачки у розмірі 544 грн за кожний місяць періоду з 07.10.2009 по 31.12.2022, виплаченої із затримкою у грудні 2022 року, в порядку та у спосіб, що не відповідає вимогам Закону № 2050-III та Порядку № 159, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року, а саме: не окремо за затримку пенсії за кожен місяць періоду боргу, а шляхом розрахунку на загальну суму, що має разовий характер; з урахуванням індексу інфляції не за весь період невиплати доходу - пенсії позивача у розмірі 544 грн за кожний місяць періоду з 07.10.2009 по 31.12.2022, а лише за 11 місяців (01.2022 - 11.2022).
Ухвалою суду від 23.03.2026 поновлено позивачу строк звернення до суду з даним позовом, відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.
Відповідачем надано до суду відзив на позов, в якому зазначено, що пенсія ОСОБА_1 на виконання рішення суду №520/13174/21 від 29.08.2021 за період з 07.10.2009 по 31.12.2022 у сумі 85 846,71 грн. нарахована у грудні 2022 року через банківську установу АТ КБ "Приватбанк", дата виплати 6 число. Наразі, на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2024 по справі № 520/24398/23 за позовом ОСОБА_1 , Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області нарахована компенсація втрати частини доходів на несвоєчасно виплачену пенсію. Розмір компенсації втрати частини доходів на несвоєчасно виплачену пенсію становить 20689,06 гривень. Компенсація втрати частини доходів на несвоєчасно виплачену пенсію нарахована позивачці у серпні 2025 в розмірі 20689,06 грн. на поточний рахунок банківської установи АТ КБ "Приватбанк", дата виплати 06 число. Відповідач вважає, що він діяв у межах покладених повноважень та відповідно до норм чинного законодавства, а тому у спірних правовідносинах ним не порушено права позивачки.
У відповіді на відзив представник позивача наполягав на тому, що заперечення відповідача викладені в його відзиві на позовну заяву жодним чином не спростовують доводів позову, а лише вказують на його обґрунтованість, на підставі чого, просив суд задовольнити вимоги позивачки викладені в позовній заяві у повному обсязі.
Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно із положеннями п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.
Позивачка, ОСОБА_1 , громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , проживає в АДРЕСА_1 .
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2021 року у справі №520/13174/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у поновленні виплати пенсії з 07 жовтня 2009 року. Визнано протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 06.05.2021 року №146346 про відмову у поновленні пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 року, на вказаний нею банківський рахунок. У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог – відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2022 року апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2021 року у справі №520/13174/21 залишено без змін.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2021 року у справі №520/13174/21 набрало законної сили 17.01.2022 року.
На виконання вказаного рішення суду, відповідачем поновлено виплату пенсії у зв`язку з інвалідністю позивачці починаючи з 07.10.2009 року в твердому розмірі 544,00 грн. без проведення перерахунків.
Пенсію у зв`язку з інвалідністю обчислено згідно закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням страхового стажу 26 років 7 місяців 19 днів, в тому числі додатковий стаж з 09.03.1994 по 15.12.2007 - 13 років 9 місяців 8 днів, та середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії 374.30 грн (0,31246*1197.91) визначеної за 24 календарних місяців роботи за періоди з 01.11.1989 по 31.08.1991, з 01.12.1991 по 31.01.1992.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 року у справі №520/22991/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо зазначення в пенсійній справі ОСОБА_1 в графі "особливості" позначку" не підлягає МП. признач. за ріш. суду в твердому розмірі". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області скасувати в пенсійній справі ОСОБА_1 в графі "особливості" позначку" не підлягає МП. признач. за ріш. суду в твердому розмірі". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України здійснити розрахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 року з урахуванням доплати за понаднормовий стаж, відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону №1058-ІV, на підставі суми мінімального розміру пенсії за віком, дійсному на момент фактичної виплати та з урахуванням приписів ст. 27, 28 та ч. 2, 3 ст. 42 та пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV, з урахуванням надбавок до пенсії, відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 року №251 та від 20 лютого 2019 року №124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році". У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.04.2024 року апеляційну скаргу відповідача на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 року у справі №520/22991/23 повернуто скаржнику.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 року у справі №520/22991/23 набрало законної сили 09.04.2024 року.
На виконання вказаного рішення суду відповідач здійснив доплату пенсії за період з 07.10.2009 по 30.06.2025 у розмірі 177856,17 грн, яку нарахована в серпні 2025 року на визначений ОСОБА_1 поточний рахунок.
Пенсія ОСОБА_1 на виконання рішення суду у справі №520/13174/21 від 29.08.2021 за період з 07.10.2009 по 31.12.2022 у сумі 85 846,71 грн. нарахована та виплачена 06.12.2022 року через банківську установу АТ КБ "Приватбанк".
У подальшому, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2023 у справі № 520/24398/23 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів на несвоєчасно виплачену пенсію , в сумі 85 846,71 грн, за період з 07.10.2009 по 05.12.2022, відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2024 у справі №520/24398/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2023 по справі № 520/24398/23 - скасувати. Прийнято постанову, якою позовні ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів на несвоєчасно виплачену пенсію, в сумі 85 846,71 грн, за період з 07.10.2009 по 05.12.2022. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів на несвоєчасно виплачену пенсію, в сумі 85 846,71 грн., за період з 07.10.2009 по 05.12.2022. У задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄДРПОУ 14099344) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 1 889 (одна тисяча вісімсот вісімдесят дев`ять) грн. 53 коп.
На виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2024 у справі № 520/24398/23 за позовом ОСОБА_1 , Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області нарахована компенсація втрати частини доходів на несвоєчасно виплачену пенсію.
Розмір компенсації втрати частини доходів за несвоєчасно виплачену пенсію становить 20689,06 гривень, яку 06.08.2025 виплачено позивачці на поточний рахунок банківської установи АТ КБ "Приватбанк".
Позивачка вважає, що при розрахунку суми компенсації втрати частини доходів, відповідач не дотримався вимог Закону 2050 та Порядку 159 та здійснив розрахунок суми компенсації на власний розсуд, а не за кожен місяць періоду боргу, що стало підставою для звернення позивачки до суду з даним адміністративним позовом. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" №2050-ІІІ (далі - Закон №2050-ІІІ) та порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 (далі - Порядок №159).
Відповідно до ст.1 Закону №2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Статтею 2 вказаного закону зазначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим законом.
Під доходами у цьому законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Згідно зі ст.3 Закону №2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Статтею 4 Закону №2050-ІІІ визначено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Норми аналогічного змісту містяться також у порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі - Порядок № 159).
Водночас, зі змісту статті 1 Закону №2050-ІІІ випливає, що право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.
Згадані вище статті 2, 3 Закону №2050-ІІІ встановлюють строк затримки виплати доходу, за якого виникає право на компенсацію, визначення поняття "доходи" для цілей цього Закону, а також порядок обчислення суми компенсації.
Пункти 1, 2 порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 відтворюють положення Закону №2050-ІІІ, конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.
У пункті 4 цього Порядку № 159 визначено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
За такої умови слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер, спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи і пов`язані з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
Так, використане у статті 3 Закону №2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток "нарахованого, але не виплаченого грошового доходу" за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, зокрема, і на підставі судового рішення.
Отже, зі змісту приписів ст. 3 Закону №2050-ІІІ та п. 4 Порядку № 159 встановлено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць на індекс інфляції, який розраховується шляхом множення місячних індексів споживчих цін за весь період невиплати грошового доходу, при цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається.
Основною умовою для виплати громадянину, передбаченої ст. 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком № 159, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.
Дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).
Виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.
Дана позиція відповідає висновкам Верховного Суду наведеним у постанові від 09.08.2022 року по справі № 460/4765/20.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як встановлено судом, виплата позивачу заборгованості з пенсії згідно рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.08.2021 у справі №520/13174/21 за період з 07.10.2009 по 31.12.2022 у сумі 85 846,71 грн. здійснена Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області лише 06.12.2022 року, тобто з порушенням строків такої виплати, та затримка у виплаті позивачу вищевказаної заборгованості.
На виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2024 у справі № 520/24398/23 за позовом ОСОБА_1 , Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області нарахована компенсація втрати частини доходів на несвоєчасно виплачену пенсію за період з 07.10.2009 по 31.12.2022 у сумі 85 846,71 грн. 
Розмір компенсації втрати частини доходів за несвоєчасно виплачену пенсію становить 20689,06 гривень, яку 06.08.2025 виплачено позивачці на поточний рахунок банківської установи АТ КБ "Приватбанк".
Водночас, з розрахунку сум компенсації судом встановлено, що нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів за несвоєчасно виплачену пенсію здійснено не помісячно за весь період прострочення, а виходячи із загальної одноразово визначеної суми заборгованості у розмірі 85 846,71 грн. та лише за період з січня 2022 року по листопад 2022 року (включно).
Отже, розрахунок проведено з порушенням вимог Закону України №2050-III та Порядку № 159, оскільки компенсація має визначатися окремо щодо кожної щомісячної суми пенсії за весь період затримки її виплати, а не з узагальненої суми боргу та не за обмежений період.
З огляду на зазначене, в межах спірних правовідносин усі умови, визначені чинним законодавством для нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів, дотримані, проте, відповідач всупереч нормам чинного законодавства не виконав вимоги закону щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у належному розмірі з дотриманням вимог Закону України №2050-III та Порядку № 159, у зв`язку з порушенням строків їх виплати, чим припустив протиправні дії у відношенні позивачки.
Враховуючи вищезазначене, суд висновує про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо розрахунку компенсації втрати частини доходів у зв`язку із затримкою виплати щомісячної суми пенсійних коштів ОСОБА_1 , нарахованих за кожен місяць періоду боргу з 07.10.2009 по 31.12.2022 та виплачених у грудні 2022 року, а саме: не окремо за затримку пенсії за кожен місяць періоду боргу, а шляхом розрахунку на загальну суму, що має разовий характер; з урахуванням індексу інфляції не за весь період невиплати пенсії за кожний місяць періоду з 07.10.2009 по 31.12.2022, а лише за 11 місяців (січень 2022року - листопад 2022 року включно) та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів на щомісячну суму пенсійних коштів ОСОБА_1 , нарахованих за кожен місяць періоду боргу з 07.10.2009 по 31.12.2022 та виплачених у грудні 2022 року, на індекс споживчих цін за весь період її невиплати - починаючи з місяця, наступного за місяцем, за який виникла заборгованість, і до місяця фактичної виплати (грудень 2022 року), відповідно до закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 № 2050-III та порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159.
Щодо встановлення судового контролю, суд зазначає, що згідно ч. 5 ст. 382 КАС України за письмовою заявою заявника суд під час ухвалення рішення суду може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, подати звіт про його виконання.
Отже, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.
Згідно зі ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження". Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.
Наразі, судом з матеріалів справи не виявлено наявності підстав для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду у даній справі.
Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Отже, позивач в подальшому не позбавлений права подати до суду відповідну письмову заяву в порядку ст. 382 КАС України за наявності відповідних підстав.
У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовної заяви.
При розв`язанні спору, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії), вичерпно реалізував існуючі правові механізми з`ясування об`єктивної істини; надав належну оцінку усім юридично значимим факторам і обставинам справи; дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін; виклав власні мотиви конкретного тлумачення змісту належних норм матеріального і процесуального права та оцінки обставин фактичної дійсності.
Розгорнуті і детальні мотиви та висновки суду з приводу юридично значимих аргументів, доводів учасників справи та обставин справи викладені у тексті судового акту.
Решта доводів сторін окремій оцінці у тексті судового акту не підлягає, позаяк не впливає на правильність розв`язання спору по суті.
Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 КАС України.
На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 9, 243-246, 291, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо розрахунку компенсації втрати частини доходів у зв`язку із затримкою виплати щомісячної суми пенсійних коштів ОСОБА_1 , нарахованих за кожен місяць періоду боргу з 07.10.2009 по 31.12.2022 та виплачених у грудні 2022 року, а саме: не окремо за затримку пенсії за кожен місяць періоду боргу, а шляхом розрахунку на загальну суму, що має разовий характер; з урахуванням індексу інфляції не за весь період невиплати пенсії за кожний місяць періоду з 07.10.2009 по 31.12.2022, а лише за 11 місяців (січень 2022року - листопад 2022 року включно).
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів на щомісячну суму пенсійних коштів ОСОБА_1 , нарахованих за кожен місяць періоду боргу з 07.10.2009 по 31.12.2022 та виплачених у грудні 2022 року, на індекс споживчих цін за весь період її невиплати - починаючи з місяця, наступного за місяцем, за який виникла заборгованість, і до місяця фактичної виплати (грудень 2022 року), відповідно до закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 № 2050-III та порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, код ЄДРПОУ 14099344) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 1064 (одна тисяча шістдесят чотири) грн. 96 коп. 
Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).
Повний текст рішення виготовлено та підписано - 01.06.2026, з урахуванням наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суддя Марина Лук`яненко