СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40602, E-mail: inbox@adm.su.court.gov.ua
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 травня 2026 року Справа № 480/11252/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Павлічек В.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/11252/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про стягнення середнього заробітку,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області в якому просить 
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 різницю середнього заробітку за період з 22.04.2022 р. по 23.03.2023 р. у розмірі 49 549 грн 85 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходить службу в органах поліції України, та з 2018 року займала посаду інспектора взводу № 1 роти патрульної служби поліції особливого призначення «Суми» Головного управління Національної поліції в Сумській області.
Наказом ГУНП в Сумській області №135о/с від 19.04.2022року, ОСОБА_1 призначено інспектором відділу превенцїї Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області з 22 квітня 2022року.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 27.09.2022 р. у справі № 480/3544/22 визнано протиправним та скасовано наказ начальника Головного управління Національної поліції в Сумській області за №135 о/с від 19.04.2022року.
Наказом ГУНП в Сумській області від 23.03.2023 р. № 118 о/с, на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.09.2022 р. у справі № 480/3544/22 скасовано наказ ГУНП в Сумській області від 19.04.2022 р. № 135 о/с.
Позивач зазначає, що під час її незаконного переведення на підставі наказу № 135 о/с від 19.04.2022 року, вона отримувала середньоденну заробітну плату в розмірі 519 грн 59 коп., а після скасування наказу № 135 о/с від 19.04.2022 року, ОСОБА_1 отримувала середньоденну заробітну плату в розмірі 667 грн 50 коп.
Отже позивач вважає, що наказом № 135 о/с від 19.04.2022 року, який скасований рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 27.09.2022 р. у справі № 480/3544/22, їй фактично було зменшено середньоденну заробітну плату на 147 грн 91 коп.
У зв`язку з цим, ОСОБА_1 вважає, що її права щодо виплати різниці середнього заробітку за період з 22.04.2022 р. по 23.03.2023 р. порушені.
Ухвалою суду від 14.11.2023 у задоволенні заяви представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовною заявою було відмовлено, позовну заяву повернуто позивачу. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2024 зазначену ухвалу залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 05.12.2024 ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 14.11.2023 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2024 у справі № 480/11252/23 скасовано, справу № 480/11252/23 направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції - Сумського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 25.12.2024 було відкрито провадження у справі №480/11252/23 та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, витребувано у відповідача додаткові докази.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 11.03.2025 було зупинено провадження в адміністративній справі №480/11252/23 до набрання законної сили рішенням Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у справі № 460/21394/23.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 01.04.2025 поновлено провадження у справі № 480/11252/23, розгляд справи продовжено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Представник відповідача надав суду відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечував, просив у задоволенні позову відмовити та зазначив, що згідно інформації наданого в листі УФЗБО ГУНП в Сумській області № 15/29/03-2025 від 06.01.2025 року грошове забезпечення з 01.02.2023 року Національно поліцією України затверджено додаткові асигнування на грошове забезпечення, в межах яких запроваджено збільшення розмірів грошового забезпечення поліцейським ГУНП в Сумській області. Отже обрахунки позивачки щодо підведення суми у одному розмірі 147,91 грн., як зазначено у позовній вимозі, а саме (335 днів*147,91 грн.=49549,85 грн.) не вартують уваги.
Відповідач зазначає, що у оспорюваний період часу з 22.04.2022 по 22.03.2023 року різниця між посадами, враховуючи підвищення грошового забезпечення 01.02.2023 року, становить 19 742,01 грн.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходить службу в органах поліції України, з 2018 року займала посаду інспектора взводу № 1 роти патрульної служби поліції особливого призначення «Суми» Головного управління Національної поліції в Сумській області.
Наказом ГУНП в Сумській області №135о/с від 19.04.2022року, відповідно до пункту 2 (для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби) частини 1 статті 65 Закону України «Про національну поліцію», майора поліції ОСОБА_1 призначено інспектором відділу превенцїї Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, встановлено посадовий оклад у розмірі 2400 гривень, надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції в розмірі 40% посадового окладу, з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби, звільнивши з посади інспектора взводу №1 роти патрульної служби поліції особливого призначення «Суми» Головного управління Національної поліції в Сумській області з 22 квітня 2022року.
Не погоджуючись з вищезазначеним наказом, ОСОБА_1 звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовом про визнання наказу незаконним.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 27.09.2022 р. у справі № 480/3544/22, без змін залишеного постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2023, визнано протиправним та скасовано наказ начальника Головного управління Національної поліції в Сумській області за №135 о/с від 19.04.2022року про призначення майора поліції ОСОБА_1 інспектором відділу превенції Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, звільнивши з посади інспектора взводу № 1 роти патрульної служби поліції особливого призначення «Суми» Головного управління Національної поліції в Сумській області з 22 квітня 2022року.
Наказом ГУНП в Сумській області від 23.03.2023 р. №118 о/с, на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.09.2022 р. у справі № 480/3544/22, скасовано наказ ГУНП в Сумській області від 19.04.2022 р. № 135 о/с (а.с. 125).
В подальшому, адвокатське об`єднання «Експерт Груп» в інтересах ОСОБА_1 надіслало досудову вимогу до Головного управління Національної поліції в Сумській області про сплату на користь ОСОБА_1 різницю середнього заробітку в сумі 49 549 грн 85 коп за період з 22 квітня 2022 року по 23.03.2023 р. (з розрахунку 335 днів* 147 грн 91коп).
У відповідь відповідач надіслав лист від 03.08.2023 р. № 1080/117/05/29-2023, яким повідомив, що у зв`язку з тим, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 27.09.2022 р. у справі № 480/3544/22 ГУНП в Сумській області не зобов`язано виплатити різницю середнього заробітку, то підстав стягнення заборгованості відсутня.
У зв`язку з цим, ОСОБА_1 вважає, що її права щодо виплати різниці середнього заробітку за період з 22.04.2022 р. по 23.03.2023 р. порушені, а тому звернулася за захистом своїх прав до Сумського окружного адміністративного суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
За змістом статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.
Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закону України «Про Національну поліцію». 
Відповідно до ст.94 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається Кабінетом Міністрів України залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.
Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі – Постанова №988), якою визначено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (п.1) та затверджено схему окладів за спеціальним званням поліцейських у розмірах згідно з додатком 1 (п.3).
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських (далі – Порядок №260, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 3 Розділу І Порядку №260 визначено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.
До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до п.12 розділу І Порядку №260, звернення поліцейського щодо неправильної виплати грошового забезпечення розглядаються в установленому законодавством України порядку.
Верховний Суд, зокрема у справах цієї категорії, неодноразово висловлював правову позицію про те, що за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство може застосовуватися у випадках, коли норми спеціального законодавства не регулюють спірних правовідносин або коли про це зазначено у спеціальному законі.
Статтею 235 Кодексу законів про працю України, визначено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Отже, виходячи із аналізу зазначеної норми трудового законодавства, підставою для стягнення на користь робітника різниці в заробітку є встановлення факту незаконного переведення на нижчеоплачувану роботу.
З матеріалів справи суд вбачає, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 27.09.2022 р. у справі № 480/3544/22, фактично встановлено незаконне переведення позивача на посаду інспектора відділу превенції Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області.
Разом з тим, з матеріалів справи судом не встановлено, що посада інспектора відділу превенції Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області передбачає нижчу оплату ніж посада інспектора взводу №1 роти патрульної служби поліції особливого призначення «Суми» Головного управління Національної поліції в Сумській області.
Позивач визначаючи розмір недоотриманого грошового забезпечення за час перебування на посаді інспектора відділу превенції Сумського районного управління поліції, вираховує різницю між середньоденною заробітною платою на посаді інспектора взводу №1 роти патрульної служби поліції особливого призначення «Суми» за січень-лютий 2022 року (519 грн 59 коп) (а.с. 126) та середньоденною заробітною платою на посаді інспектора відділу превенції Сумського районного управління поліції за січень – лютий 2023 (667 грн 50 коп) (а.с. 126 зворотній бік).
При цьому, суд зазначає, що за період роботи січень – лютий 2023 (перебування на посаді інспектора відділу превенції до виконання рішення суду) середньоденний заробіток у позивача був більше (667,50 грн), ніж до переведення на цю посаду (519, 59 грн.).
З матеріалів справи судом встановлено, що обидві посади передбачають однаковий розмір посадового окладу – 2400 грн., однакові розміри окладу за спеціальне звання – 2000 грн, надбавки за стаж – 35% та надбавки за специфічні умови проходження служби 40% (а.с. 142 – 145).
Із розрахунків та довідок наданих відповідачем, суд встановив, що різниця в розмірі грошового забезпечення між зазначеними посадами виникла виключно внаслідок різниці у розмірі премії (а.с. 133 – 134, 141 – 145). 
Суд зазначає, що пунктом 4 Постанови КМУ №988, надано право керівникам органів, закладів та установ Національної поліції в межах затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення: 2) здійснювати преміювання поліцейських відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби.
Також відповідно до п. 12 розділу II Порядку №260, керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та в межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції України.
Розміри премії встановлюються за рішенням керівників органів поліції відповідно до затверджених ними положень про преміювання та наявного фонду грошового забезпечення.
Отже, така складова грошового забезпечення, як премія в органах Національної поліції України не належить до гарантованих, сталих чи фіксованих виплат у структурі грошового забезпечення. 
Ця складова базується на принципах індивідуального підходу та має наступні особливості:
- дискреційні повноваження керівника: розмір премії встановлюється щомісяця наказом керівника підрозділу виключно в межах затвердженого фонду грошового забезпечення;
- оцінка особистого внеску: нарахування та розмір премії прямо залежать від рівня особистих результатів поліцейського, складності завдань, інтенсивності роботи та відсутності дисциплінарних стягнень.
Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що премія має змінний характер і не є обов`язковою беззастережною виплатою за підсумками кожного місяця, на відміну від базового посадового окладу.
Таким чином, суд вважає, що виключно різниця у розмірі премії при однаковому посадовому окладі і інших сталих складових грошового забезпечення, не дає підстави для висновку у тому що посада інспектора відділу превенції Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області передбачає нижчу оплату ніж посада інспектора взводу №1 роти патрульної служби поліції особливого призначення «Суми» Головного управління Національної поліції в Сумській області.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. 
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про стягнення з Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 різницю середнього заробітку за період з 22.04.2022 р. по 23.03.2023 р. у розмірі 49 549 грн 85 коп – відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя   В.О. Павлічек