справа № 489/3081/26  провадження №2/489/2052/26

РІШЕННЯ
Іменем України

10 червня 2026 року         м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомленням учасників справи (в письмовому провадженні) цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
встановив:
У квітні 2026 року через систем «Електронний суд» ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» звернулось до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами №45568343 від 10.10.2025 в розмірі 18360,73 грн. та №6737567 від 11.10.2025 в розмірі 22833,00 грн., а також понесені судові витрати на плату 2662,40 грн. судового збору та 4500,00 грн. витрат на правничу допомогу.
Як на підставу позовних вимог вказано, що між відповідачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» були укладені кредитні договори №45568343 від 10.10.2025 та №6737567 від 11.10.2025 відповідно до умов яких відповідач отримав кредит в розмірі 14000,00 грн. та 9000,00 грн. на умовах узгоджених сторонами договорів.
Через порушення відповідачем зобов`язань утворилася заборгованість: 
- по кредитному договору №45568343 від 10.10.2025 в розмірі 18360,73 грн., з яких 10370,48 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 1353,14 грн. за процентами, 0,00 грн. за комісією, 0,00 грн. за пенею/неустойкою, 6637,11 грн. за процентами нарахованими за понадстрокове користування; 
- по  кредитному договору № 6737567 від 11.10.2025 в розмірі 22833,00 грн., з яких 9000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 7780,50 грн. за процентами, 1552,50 грн. за комісією, 4500,00 грн. за пенею/неустойкою, 0,00 грн. за процентами нарахованими за понадстрокове користування. 
Посилаючись на наведені обставини та те, що відповідач в позасудовому порядку борг не погасив, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення вказаної заборгованості.
Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 09.04.2026 справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи. Цією ухвалою витребувано у АТ «Універсал Банк» інформацію щодо належності відповідачу платіжної картки НОМЕР_1 та виписки по рахунку за період з 10 – 13.05.2025 та 11- 14.10.2025.
Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином, в т.ч. шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади. Направлена на адресу відповідача судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд.
Правом на дання відзиву відповідач не скористався. 
Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило.
Згідно статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За частиною п`ятою статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Із матеріалів справи встановлено, що між відповідачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» були укладені:
- кредитний договір №45568343 від 10.10.2025, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит в розмірі 14000,00 грн. строком на 304 днів (з 10.10.2025 по 08.11.2025 р.), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,466 %, які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 16,00 % від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 2240,00 грн. (пункт 2 договору); 
- кредитний договір № 6737567 від 11.10.2025 днів (з 11.10.2025 по 05.10.2026), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,95 %, які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 1552,50 грн. 
Кредитні договори підписані електронним підписом відповідача, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису/одноразовий ідентифікатор), що був надісланий на вказану ним електронну адресу у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме договір №45568343 одноразовим ідентифікатором «52130», а договір №6737567 - «762550».
Ідентифікація відповідача в ІТС кредитора та надсилання одноразових ідентифікаторів відповідачу підтверджується довідками про ідентифікацію, сформованими ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». 

Здійснення переказу грошових коштів згідно кредитного договору №45568343 від 10.10.2025 в сумі 14000,00 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_1 , який належить відповідачу,  підтверджено повідомленням ТОВ «ЕВРОПЕЙСЬКА ПЛАТІЖНА СИСТЕМА» від 13.02.2026 № КД-000035345 та платіжною інструкцією від 10.10.2025.
Здійснення переказу грошових коштів згідно кредитного договору № 6737567 від 11.10.2025  в сумі 9000,00 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_1 , який належить відповідачу,  підтверджено листом АТ «Юнекс Банк» від 16.02.2026 № 21-3154.
Фактична виплата кредитних коштів відповідачу підтверджена інформацією наданою АТ «Універсал Банк» від 18.04.2026 № БТ/Е-14726, наданою на виконання ухвали суду від 09.04.2026, згідно якої в Банку на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) емітовано картку № НОМЕР_3 , та випискою по рахунку за періоди 10.10.2025 – 13.10.2025 та 11.10.2025 – 14.10.2025.
Виписка про рух коштів по картці відповідно до положень статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, є первинним документом, який підтверджує здійснені по банківському рахунку операції. 
Таким чином, між первісним кредитором та відповідачем виникли відносини, які врегульовано кредитним договором укладеному в електронній формі, за яким первісний кредитор виконав свої зобов`язання та надав відповідачу кредит в розмірі 4000,00 грн. та 1300,00 грн.
Із позову вбачається, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого згідно розрахунків позивача утворилася заборгованість: 
- по кредитному договору №45568343 від 10.10.2025 в розмірі 18360,73 грн., з яких 10370,48 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 1353,14 грн. за процентами, 0,00 грн. за комісією, 0,00 грн. за пенею/неустойкою, 6637,11 грн. за процентами нарахованими за понадстрокове користування.
Із розрахунку вбачається, що відповідач в погашення заборгованості по вказаному договору здійснив лише один платіж 11.10.2025 на суму 6000,00 грн., які розподілена 3629,52 грн. на погашення тіла кредиту, 130,48 грн. процентів та 2240,00 грн. комісії; 
- по  кредитному договору № 6737567 від 11.10.2025 в розмірі 22833,00 грн., з яких 9000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 7780,50 грн. за процентами, 1552,50 грн. за комісією, 4500,00 грн. за пенею/неустойкою, 0,00 грн. за процентами нарахованими за понадстрокове користування. 
Вказану заборгованість позивач просить стягнути в судовому порядку, оскільки відповідачем вона добровільно не погашена.
Правове обґрунтування та мотиви суду. 
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За приписами статті 11 зазначеного Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми)про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до статті 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Верховний Суд у постанові від 07.10.2020 під час розгляду справи №127/33824/19 зауважив, що без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 14.06.2022 у справі №757/40395/20.
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом встановлено, що кредитні договори укладено дистанційно, в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи кредитора шляхом їх підписання відповідачем накладенням електронного підпису, відтвореним одноразовим ідентифікатором, який був надісланий на його електронну адресу, що відповідає статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».
При цьому, сторони договорів узгодили усі істотні умови, необхідні для таких правочинів, які відповідали їх внутрішній волі.
Факт отримання відповідачем грошових коштів в кредит підтверджується належними доказами, а заборгованість, що утворилася через порушення відповідачем зобов`язань, відповідними розрахунками позивача які нічим не спростовані.
Тому враховуючи наведене та оцінивши докази, суд дійшов висновку про доведеність і обґрунтованість позову в частині стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору №45568343 від 10.10.2025 в розмірі 11723,62 грн., з яких 10370,48 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 1353,14 грн. за процентами, 0,00 грн. за комісією, 0,00 грн. за пенею/неустойкою.
При цьому, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача процентів за понадстрокове користування кредитом в розмірі 6637,11 грн., оскільки умовами підпункту 2.2.4 кредитного договору хоча і установлено, що проценти за понадстрокове користування кредитом нараховуються за ставкою 4,00% на день, але продовження строку кредитування можливе шляхом укладення додаткової угоди (пункт 7.1), доказів укладення якої матеріали справи не містять. Крім того, встановлення в договорі процентної ставки в 4 % в день суперечить статті 8 Закону України «Про споживче кредитування».
Також, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних в частині стягнення заборгованості по кредитному договору № 6737567 від 11.10.2025, а саме стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 18333,00 грн., з яких 9000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 7780,50 грн. за процентами та 1552,50 грн. за комісією. 
Підстави для стягнення неустойки в розмірі 4500,00 грн. відсутні, оскільки відповідно до вимог пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково шляхом стягнення з відповідача заборгованості по кредитним договорам в сумі 30056,62 грн.
Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача пропрорційно задоволеному позову підлягає стягненню судовий збір в сумі 1942,48 грн. (2662,40 х 72,96%).
Вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу, яка понесена позивачем в розмірі 4500,00 грн., суд враховує вимоги статей 137, 141 ЦПК України та бере до уваги складність справи, перелік наданих адвокатом послуг, час, необхідний для збирання доказів і складання позовної заяви, часткове задоволення позовних вимог, а також критерії розумності і співмірності.
При цьому, суд враховує висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Надавши оцінку доказам щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та зважаючи на те, що справа є незначної складності, в даній категорії спірних правовідносин наявна усталена судова практика, невеликий обсяг наданих доказів у справі, її розгляд в порядку спрощеного провадження, часткове задоволення позовних вимог, а також врахування необхідність дотримання критеріїв розумності і справедливості, суд вважає достатнім розміром відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Керуючись статями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» заборгованість за кредитним договором №45568343 від 10.10.2025 в розмірі 11723,62 грн. та за кредитним договором № 6737567 від 11.10.2025 в розмірі 18333,00 грн., всього 30056,62 грн. (тридцять тисяч п`ятдесят шість гривень 62 коп.), а також 1942,48 грн. (одна тисяча дев`ятсот сорок дві гривні 48 коп.) судового збору і 3000,00 грн. (три тисячі гривень 00 коп.) витрат на правничу допомогу).
У іншій частині позовних вимог відмовити. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», код ЄДРПОУ 39861924, юридична адреса: м. Київ, пл.Арсенальна,1-Б;
відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 10.06.2026.

Суддя І.В.Коваленко