ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" травня 2026 р. Справа№ 910/13865/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Майданевича А.Г.
суддів: Гаврилюка О.М. 
Суліма В.В. 

за участю секретаря судового засідання: Гончаренка О.С.
представників сторін: 
від позивача: Матвійчук В.О.
від відповідача: Ковальчук Т.О.
розглянувши у відкритому судовому апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранова Україна»
на рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2026, повний текст якого складений 03.03.2026
у справі № 910/13865/25 (суддя Мудрий С.М.)
за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Дніпроагролан»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранова Україна»
про стягнення 3 655 190,44 грн
та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранова Україна»
до Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Дніпроагролан»
про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

У листопаді 2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Дніпроагролан" (далі-позивач, ТОВ "Агрофірма Дніпроагролан") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранова Україна" (далі - відповідач, ТОВ "Гранова Україна") про стягнення заборгованості у розмірі 3 655 190,44 грн, з яких: 3 501 565,93 грн - основний борг, 139 732,50 грн - пеня, 13 522,50 грн - 3% річних, 369,51 грн - інфляційні втрати, посилаючись на неналежне виконання останнім зобов`язань за договором поставки №869 від 27.03.2025 в частині своєчасної та в повному обсязі оплати вартості переданого товару.
24.11.2025 через систему "Електронний суд" ТОВ "Гранова Україна" подало зустрічну позовна заяву, в якій просило суд визнати недійсним договір поставки від 27.03.2025 №869, посилаючись на те, що спірний правочин укладено всупереч частини 2 статті 203, частини 1 статті 215 ЦК України та пункту 14.7.4. Статуту ТОВ "Гранова Україна" - з перевищенням повноважень.
Первісні позовні вимоги обґрунтовані неповною оплатою ТОВ "Гранова Україна" вартості поставленого товару за договором поставки №869 від 27.03.2025 ТОВ "Агрофірма Дніпроагролан". Крім того, у зв`язку із несвоєчасним виконанням відповідачем грошового зобов`язання позивач просив стягнути з відповідача суму інфляційних втрат у розмірі 369,51 грн, 3% річних у розмірі 13 522,50 грн, пеню у розмірі 139 732,50 грн. 

Короткий зміст ухвалених у справі та оскаржуваних рішень і мотиви їх ухвалення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.02.2026 у справі №910/13865/25 первісний позов задоволено повністю.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранова Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Дніпроагролан" 3 501 565,93 грн - основного боргу, 13 522,50 грн - 3% річних, 369,51 грн - інфляційних втрат, 139 732,50 грн - пені та 43 862,29 грн - судового збору.
Прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранова Україна" про відмову від зустрічного позову.
Закрито провадження у справі за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранова Україна" до Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Дніпроагролан" про визнання недійсним договору поставки №869 від 27.03.2025.
Задовольнячи первісні позовні вимоги суд першої інстанції зазначив про неналежне виконання ТОВ "Гранова" своїх зобов`язань за договором поставки №869 від 27.03.2025 щодо оплати вартості поставленого товару у розмірі 3 501 565,93 грн, строк оплати якого настав, тому дійшов висновку про стягнення з останнього основної суми заборгованості у вищезазначеному розмірі.
Крім того, з огляду на прострочення ТОВ "Гранова Україна" виконання грошового зобов`язання, перевіривши надані ТОВ "Агрофірма Дніпроагролан" розрахунки інфляційних втрат та процентів за відповідні періоди, суд дійшов висновку, що розрахунки компенсаційних нарахувань є обґрунтованими, а тому з останнього на користь ТОВ "Агрофірма Дніпроагролан" підлягають стягненню 13 522,50 грн 3% річних та 369,51 грн інфляційних втрат.
Також з огляду на неналежне виконання ТОВ "Гранова Україна" грошового зобов`язання, перевіривши наданий ТОВ "Агрофірма Дніпроагролан" розрахунок пені, суд дійшов висновку про його обґрунтованість та стягнув з останнього на користь ТОВ "Агрофірма Дніпроагролан" пенгю у розмірі 139 732,50.
Суд першої інстанції також розглянувши заяву про відмову від позову, встановив, що зазначена заява підписана уповноваженим представником позивача за зустрічним позовом, вказана дія не відноситься до компетенції інших органів управління, не суперечить законодавству та не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, тому прийнято заяву ТОВ "Гранова Україна" про відмову від зустрічного позову, із закриттям судом провадження у справі №910/13865/25 в частині зустрічних позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ «Гранова Україна» звернулось до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2026 у справі №910/13865/25 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні первісних позовних вимог. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції при ухвалені оскаржуваного рішення у даній справі неправильно застосовано норми матеріального права.
Апелянт зазначає, що суд першої інстанції безпідставно визнав встановленим факт належного укладення договору поставки, не перевіривши наявність у особи, яка підписала договір від імені ТОВ «Гранова Україна», необхідного обсягу повноважень. Скаржник посилається на те, що директор ТОВ «Гранова Україна» був обмежений у повноваженнях на укладення правочинів, вартість яких перевищує 7 000 000,00 грн, що передбачено Статутом Товариства.
Таким чином, вимоги апеляційної скарги відповідача зводяться до того, суд першої інстанції визнав встановленими обставини, які не були належним чином доведені та не дослідженні у суді першої інстанції.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу 

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, ТОВ «Агрофірма Дніпроагролан» у своєму відзиві, наданому до суду 16.04.2026, зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає і рішення слід залишити в оскаржуваній частині без змін. 
Крім того, позивач зазначає, що підставою для подання зустрічного позову ТОВ «Гранова Україна» визначало відсутність повноважень у директора ТОВ «Гранова Україна» на укладення договору поставки. 02.02.2026 ТОВ "Гранова Україна" подало заяву про відмову від зустрічного позову. Господарський суд міста Києва законно вирішив прийняти заяву ТОВ «»Гранова Україна» про відмову від зустрічного позову, закривши провадження у справі №910/13865/25 в частині зустрічних позовних вимог.
Також позивач зауважує, що період виконання сторонами договору поставки та активного листування і взаємодії щодо виконання зобов`язань, а саме з 27.03.2025 по 25.09.2025, директором ТОВ «Гранова Україна» або іншими заінтересованими особами не було повідомлено ТОВ «Агрофірма Дніпроагролан» про відсутність повноважень у директора на виконання договору поставки, наявні податкові ризики та пропозиції щодо попередження можливих збитків як у ТОВ «Гранова Україна» та у ТОВ «Агрофірма Дніпроагролан». З березня 2025 по 24.11.2025 (день подання зустрічного позову) дії директора ТОВ «Гранова Україна» свідчили про те, що директор виконує свої фідуціарні обов`язки добросовісно та ефективно, тому сумніви щодо відсутніх повноважень у ТОВ «Агрофірма Дніпроагролан» були аргументовано відсутні.
Позивач звертає увагу, що дії ТОВ «Гранова Україна», яке уклало договір поставки та наступні специфікації, здійснило попередній платіж, заявило бюджетне відшкодування ПДВ та активно вело листування з позивачем щодо надання документів з метою успішного проходження зустрічної податкової перевірки, а через 8 місяців пред`явив зустрічний позов про визнання договору поставки недійсним - суперечить його попередній поведінці і є недобросовісними.
Своїми діями, на думку позивача, директор ТОВ «Гранова Україна» підтвердив дійсність договору та бажання його повністю виконати. Спроба ТОВ «Гранова Україна» реалізувати у Господарському суді міста Києва своє право на оспорення правочину суперечить його попередній поведінці та має призвести до припинення права ТОВ «Гранова Україна» на оспорення договору поставки.
Крім того, позивач наголошує на тому, що ТОВ «Гранова Україна» не зазначило в апеляційній скарзі про подання заяви про відмову від зустрічного позову, розгляд цієї заяви та закриття провадження у справі. Також не зазначило в чому саме полягає порушене право та як визнання договору поставки недійсним про яке просило ТОВ "Гранова Україна" у зустрічному позові, припинить порушення його прав, як компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням прав, або як в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 23.03.2026 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранова Україна» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2026 у справі № 910/13865/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Майданевич А.Г., суддів Коротун О.М., Крижний О.М.
Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 30.03.2026, у зв`язку з перебуванням судді Коротун О.М. з 24.03.2026 на лікарняному, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранова Україна» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2026 у справі № 910/13865/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Майданевич А.Г., суддів Сулім В.В., Крижний О.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2026 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранова Україна» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2026 у справі № 910/13865/25 залишено без руху.
02.04.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранова Україна» на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків з доданою до неї платіжною інструкцією №2490 від 01.04.2026 про сплату судового збору урозмірі 65 793,43 грн.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранова Україна» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2026 у справі № 910/13865/25 та призначено її до розгляду на 04.05.2026. 
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.05.2026, у зв`язку з перебуванням судді Крижного О.М. у період з 29.04.2026 по 04.05.2026 у відрядженні, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранова Україна» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2026 у справі № 910/13865/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів: Гаврилюк О.М., Сулім В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.05.2026 розгляд апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранова Україна» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2026 у справі № 910/13865/25 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів: Гаврилюк О.М., Сулім В.В.

Позиції учасників справи

Представник відповідача у судовому засіданні 04.05.2026 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та відмовити у задоволенні первісних позовних вимог. 
Представник позивача за первісним позовом у судовому засіданні апеляційної інстанції 04.05.2026 заперечував проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2026 у справі №910/13865/25 залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що 28.03.2025 між ТОВ "Агрофірма Дніпроагролан" (далі - постачальник) та ТОВ "Гранова Україна" (далі - покупець) було укладено договір поставки №869 від 27.03.2025, за змістом якого:
- пункт 1.1. Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцю сільськогосподарську продукцію (далі - товар) на умовах, узгоджених з покупцем і вказаних у договорі та/або в специфікаціях до договору, а покупець зобов`язується здійснити приймання та оплату товару;
- пункт 1.2. Найменування, асортимент, кількість та якісні характеристики товару зазначаються у специфікаціях, які підписуються обома сторонами та є невід`ємною частиною цього договору;
- пункт 2.1. Кількість товару, що поставляється відповідно до договору, визначається в специфікаціях, що є невід`ємною частиною даного договору. кількість поставленого товару може коливатися в межах допуску, вказаного в специфікації (на вибір покупця);
- пункт 2.2. При поставці товару автомобільним або залізничним транспортом на умовах FCA кількість товару визначається складом постачальника (вантажовідправника). При поставці товару автомобільним або залізничним транспортом на умовах DAP/DDP/CPT/CIP кількість товару визначається складом покупця (вантажоодержувача). Кінцева кількість отриманого товару вказується у видатковій накладних та актах фіксації, у заліковій вазі прийнятого товару складом покупця (елеватор/терміиал), якщо інше не зазначено в специфікації;
- пункт 2.3. Товар постачається насипом, якщо інша тара (упаковка) не визначена сторонами в специфікаціях;
- пункт 4.1. Базисні ціни товару визначаються сторонами в специфікаціях та є фіксованими та такими, що не підлягають зміні в однобічному порядку;
- пункт 4.2. Сумою договору є сума всіх специфікацій, які укладені відповідно до договору поставки. Ціна товару визначається в гривні;
- пункт 4.3. Розрахунки здійснюються покупцем за кожну партію товару (під "партією товару" сторони розуміють кількість товару згідно конкретної специфікації) в розрізі договору. Перерахування грошових коштів здійснюється на поточний рахунок постачальника;
- пункт 4.4. Покупець, якщо інше не передбачено в специфікації, проводить розрахунки з постачальником наступним чином:
86% вартості товару протягом 10 (десяти) банківських днів за умови виконання п.9.4. договору та наявності у покупця належним чином оформлених екземплярів договору та специфікацій (підпункт 4.4.1.);
14% вартості товару після реєстрації податкової накладної та за умови виконання постачальником п.5.4. договору (підпункт 4.4.2.);
За згодою сторін покупець може здійснити авансові платежі по цьому договору (підпункт 4.4.2.).
- пункт 4.6. Сторони домовилися, що у випадку порушення постачальником своїх зобов`язань за цим договором та/або прийняття рішення податковим органом про віднесення постачальника до переліку ризикових, покупець застосовує оперативно-господарську санкцію у вигляді призупинення виконання грошових зобов`язань покупця перед постачальником, що виникають з цього договору;
- пункт 5.1. Постачальник зобов`язується поставити та передати товар покупцю у строки та на умовах зазначених в специфікаціях до договору. умови цього договору викладені сторонами у відповідності до вимог Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів "Інкотермс" (у редакції 2010 року), які застосовуються із урахуванням особливостей, пов`язаних із внутрішньодержавним характером цього договору, а також тих особливостей, що випливають із умов цього договору;
- пункт 5.4. покупець повинен протягом одного банківського дня з моменту вивантаження продукції на складі вантажоодержувача надіслати постачальнику на електронну адресу, яка зазначена у договорі, реєстр прийнятих транспортних засобів (у формі акту фіксації остаточної кількості товару та ціни) з зазначенням наступних показників прийнятого товару: фізична та залікова вага; якісні показники; розмір знижок, застосованих до базисної ціни у випадку невідповідності якісних показників базисним.
Постачальник зобов`язаний на підставі даних реєстру сформувати видаткову накладну відповідно до залікової ваги та ціни з урахуванням знижок до базисної ціни та підписати акт фіксації;
- пункт 5.4.1. Документи зазначені у пункті 5.4. мають бути завірені підписом уповноваженої особи та печаткою постачальника і відправлені на електронну адресу: trade@granova.com.ua;
- пункт 5.4.2. Постачальник зобов`язується протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту передачі товару надати покупцю оригінали документів, зазначених у пункті 5.4. цього договору. У випадку порушення строків надання документів, які зазначені в цьому договорі - постачальником, покупець має право призупинити оплату товару до моменту отримання належних документів, які постачальник має надати покупцю;
- пункт 5.6. Право власності на товар переходить до покупця з дати отримання товару за видатковою накладною та підписання постачальником акту фіксації. Ризик випадкового знищення згідно базису поставки;
- пункт 7.2. У випадку порушення строків оплати товару, передбачених договором, покупець на вимогу постачальника сплачує на користь постачальника пеню в розмірі 1% від несплаченої суми, за кожен день прострочення.
У рамках виконання договору між сторонами були укладені специфікації на поставку товару:
№1 від 27.03.2025 на поставку кукурудзи 3-го класу, врожай 2024 року, кількість 2000,00 т, ціна з ПДВ 9880,00 грн/т, на загальну суму 19 760 000,00 грн (разом із ПДВ);
№2 від 27.03.2025 на поставку кукурудзи 3-го класу, врожай 2024 року, кількість 9000,00 т, ціна з ПДВ 9900,00 грн/т, на загальну суму 89 100 000,00 грн (разом із ПДВ);
№3 від 02.04.2025 на поставку пшениці 4-го класу, врожай 2024 року, кількість 5 т, ціна з ПДВ 9650,00 грн/т, на загальну суму 48 250,00 грн (разом із ПДВ);
№4 від 08.04.2025 на поставку кукурудзи 3-го класу, врожай 2023 року, кількість 12000,00 т, ціна з ПДВ 9850,00 грн/т, на загальну суму 118 200 000,00 грн (разом із ПДВ);
№5 від 13.06.2025 на поставку кукурудзи 3-го класу, врожай 2023 року, кількість 150,00 т, ціна з ПДВ 9850,00/т, на загальну суму 1 477 440,00 грн (разом із ПДВ).
Відповідно до пунктів 5 специфікацій №1 від 27.03.2025, №2 від 27.03.2025, №4 від 08.04.2025, №5 від 13.06.2025 поставка товару здійснюється на умовах FCA (згідно "Інкотермс" у редакції 2010 року). Постачальник зобов`язаний за власний рахунок забезпечити завантаження товару в автотранспорт перевізника покупця/вантажоодержувача в пункті поставки товару.
За умовами специфікації №3 від 02.04.2025 поставка товару здійснюється на умовах DAP (згідно "Інкотермс" у редакції 2010 року). Постачальник зобов`язаний за власний рахунок забезпечити доставку автотранспортом в пункт поставки товару перевізника.
Згідно з пунктами 8 специфікацій №1 від 27.03.2025, №2 від 27.03.2025, №4 від 08.04.2025 оплата здійснюється в наступному порядку:
- 86% від вартості партії товару, що підлягає навантаженню, здійснюється на умовах попередньої оплати, але в будь-якому випадку - не пізніше закінчення завантаження погодженої партії на транспорт покупця, де під "партією товару" сторони розуміють узгоджену кількість товару, що завантажується одночасно на транспортні засоби покупця в межах одного процесу навантаження;
- 14% вартості поставленого товару сплачується покупцем в строк протягом 3 (трьох) банківських днів після реєстрації постачальником податкової накладної.
За умовами специфікації №3 від 02.04.2025 оплата здійснюється в наступному порядку:
- оплата 86% вартості поставленого товару здійснюється покупцем протягом 3 (трьох) банківських днів з дати його поставки в кількості, визначеній у пункті 1 цієї специфікації, за умови надання постачальником підписаного договору; специфікації; видаткової накладної та товарно-транспортної накладної на кількість поставленого товару;
- оплата 14% вартості поставленого товару сплачується покупцем в строк протягом 3 (трьох) банківських днів після реєстрації постачальником податкової накладної.
За умовами специфікації №5 від 13.06.2025 оплата здійснюється в наступному порядку:
- 86% від вартості партії товару, що підлягає навантаженню, здійснюється на умовах післяплати в строк протягом 5 (п`яти) банківських днів від дати поставки товару. Сторони погодили, що датою поставки вважається дата ТТН;
- 14% вартості поставленого товару сплачується покупцем в строк протягом 15 (п`ятнадцяти) банківських днів після реєстрації постачальником податкової накладної.
У період з 28.03.2025 по 16.06.2025 ТОВ "Агрофірма Дніпроагролан" поставило ТОВ "Гранова Україна" товар на загальну суму 223 604 276,46 грн, що підтверджується товарно-транспортними накладними, видатковими накладними, зокрема, №РН00-00-000257 від 13.06.2025 на суму 1 081 529,89 грн, №РН00-00-000262 від 16.06.2025 на суму 371 738,96 грн, а також актами фіксації остаточної кількості товару, копії яких містяться в матеріалах даної справи.
Вищезазначені документи підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені їх печатками без жодних претензій та/або зауважень.
ТОВ "Агрофірма Дніпроагролан" також було складено та зареєстровані відповідні податкові накладні, копії яких містяться в матеріалах даної справи.
Зокрема, ТОВ "Агрофірма Дніпроагролан" було складено податкові накладні №100005 від 13.06.2025 (загальна сума з ПДВ - 1 081 529,89 грн, ПДВ - 132 819,46 грн) та №100006 від 16.06.2025 (загальна сума з ПДВ - 371 738,96 грн, ПДВ - 45 652,15 грн).
Вищезазначені податкові документи були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується відповідними квитанціями від 17.06.2025 за №9175699396 та від 24.06.2025 за №9182838649, копії яких містяться у матеріалах даної справи.
Вартість поставленого товару була частково сплачена ТОВ "Гранова Україна" на суму 220 102 710,53 грн, що визнається постачальником та підтверджується довідкою АТ "МІБ" за вих. №2324/ІІІ від 22.09.2025.
Інших доказів оплати матеріали справи не містять та не були надані покупцем.
Крім цього, 23.06.2025 між сторонами був підписаний та скріплений печатками акт звіряння взаєморозрахунків, в якому зазначено, що заборгованість ТОВ "Гранова Україна" перед ТОВ "Агрофірма Дніпроагролан" становить 3 501 565,93 грн.
З метою досудового врегулювання спору, ТОВ "Агрофірма Дніпроагролан" звернулося до ТОВ "Гранова Україна" з претензією №146 від 16.07.2025, в якій вимагало упродовж 2 банківських днів з монету розгляду цієї претензії погасити заборгованість за поставлений за договором поставки №869 від 27.03.2025 товар у розмірі 3 501 565,93 грн.
Однак, вищезазначена претензія була залишена без відповіді та задоволення.
У зв`язку з неповною оплатою ТОВ "Гранова Україна" вартості поставленого товару за договором поставки №869 від 27.03.2025 ТОВ "Агрофірма Дніпроагролан" звернулося до суду з первісним позовом. 
Крім того, у зв`язку із несвоєчасним виконанням відповідачем грошового зобов`язання позивач просив стягнути з відповідача суму інфляційних втрат у розмірі 369,51 грн, 3% річних у розмірі 13 522,50 грн, пеню у розмірі 139 732,50 грн. 

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.
Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. 
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Відповідно до статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно із статтею 526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За своєю правовою природою, договір№869 від 27.03.2025, укладений між сторонами є договором поставки.
Відповідно до статті 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Отже, укладення ТОВ "Агрофірма Дніпроагролан" та ТОВ "Гранова" Договору №869 від 27.03.2025 було спрямоване на отримання останнім товару та одночасного обов`язку по здійсненню його оплати.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 ЦК України).
Положеннями статті 662 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.
За умовами частини 1 статті 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.
Покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу (частина 1 статті 689 ЦК України).
Згідно з пунктом 5.6. договору право власності на товар переходить до покупця з дати отримання товару за видатковою накладною та підписання постачальником акту фіксації. Ризик випадкового знищення згідно базису поставки.
Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ "Агрофірма Дніпроагролан" було поставлено ТОВ "Гранова" товар на загальну суму 223 604 276,46 грн, що підтверджується товарно-транспортними накладними, видатковими накладними, а також актами фіксації остаточної кількості товару, копії яких містяться в матеріалах справи. Зазначені документи підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені їх печатками без жодних претензій та/або зауважень.
Заперечуючи проти задоволення позову, ТОВ "Гранова Україна" зазначила про передчасність первісних позовних вимог у зв`язку з неналежним виконанням останнім умов договору в частині дотримання податкового законодавства, що підтверджується актом ДПСУ України №1731/Ж5/31-00-04-02-01-22/44868696 від 30.07.2025. 
Так, частиною 1 статті 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Згідно з пунктами 8 специфікацій №1 від 27.03.2025, №2 від 27.03.2025, №4 від 08.04.2025 оплата здійснюється в наступному порядку:
- 86% від вартості партії товару, що підлягає навантаженню, здійснюється на умовах попередньої оплати, але в будь-якому випадку - не пізніше закінчення завантаження погодженої партії на транспорт покупця, де під "партією товару" сторони розуміють узгоджену кількість товару, що завантажується одночасно на транспортні засоби покупця в межах одного процесу навантаження;
- 14% вартості поставленого товару сплачується покупцем в строк протягом 3 (трьох) банківських днів після реєстрації постачальником податкової накладної.
За умовами специфікації №3 від 02.04.2025 оплата здійснюється в наступному порядку:
- оплата 86% вартості поставленого товару здійснюється покупцем протягом 3 (трьох) банківських днів з дати його поставки в кількості, визначеній у пункті 1 цієї специфікації, за умови надання постачальником підписаного договору; специфікації; видаткової накладної та товарно-транспортної накладної на кількість поставленого товару;
- оплата 14% вартості поставленого товару сплачується покупцем в строк протягом 3 (трьох) банківських днів після реєстрації постачальником податкової накладної.
За умовами Специфікації №5 від 13.06.2025 оплата здійснюється в наступному порядку:
- 86% від вартості партії товару, що підлягає навантаженню, здійснюється на умовах післяплати в строк протягом 5 (п`яти) банківських днів від дати поставки товару. Сторони погодили, що датою поставки вважається дата ТТН;
- 14% вартості поставленого товару сплачується покупцем в строк протягом 15 (п`ятнадцяти) банківських днів після реєстрації постачальником податкової накладної.
Положення частини 1 статті 530 ЦК України необхідно застосовувати (тлумачити) у взаємозв`язку з загальними положеннями частини 2 статті 251 та частини 2 статті 252 ЦК України.
За статтею 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення, а терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.
Положеннями статті 252 ЦК України визначено, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
Специфіка визначення терміну вказівкою на подію, яка має неминуче настати, полягає в тому, що в момент укладання договору сторони відповідних правовідносин в силу об`єктивних обставин не можуть знати точної дати настання даної події. При цьому, подія про яку йдеться в частині другій статті 252 ЦК України, має неминуче настати.
За змістом норми частини 1 статті 530 ЦК України у взаємозв`язку з частиною 2 статті 251, частиною 2 статті 252 цього Кодексу, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, у разі визначення терміну виконання зобов`язання з вказівкою на майбутню подію нею може бути визнана лише та подія, неминучість якої є безумовна. Якщо юридичні наслідки мають певну ступінь вірогідності настання, то має місце не існування часової категорії у вигляді терміну, а умова.
Крім того, відповідно до статті 212 ЦК України, особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).
Відкладальна обставина повинна мати вірогідний характер, однак сторонам завчасно невідомо, чи матиме місце така обставина; при цьому сторони не можуть впливати на настання такої обставини. Обумовлення сторонами виникнення між ними певного господарсько-правового зобов`язання настанням певної обставини може здійснюватись саме на етапі укладення договору, тобто сторони визначають, що при умові настання погодженої умови між сторонами виникнуть відповідні правовідносини за договором. Однак, настання такої умови впливає на настання прав і обов`язків у обох сторін договору.
Враховуючи вищезазначене, умови договору щодо сплати відповідачем частини вартості товару у розмірі суми ПДВ після отримання оформленої та зареєстрованої в ЄРПН податкової накладної (п. 3.2. договору) не є ані строком, ані терміном виконання зобов`язання, а також не є відкладальною обставиною.
За правилами Податкового кодексу (розділ V) податок на додану вартість - це непрямий податок, який входить в ціну товарів (робіт, послуг) та сплачується покупцем (зазвичай, під час оплати товару).
У спірних правовідносинах і позивач, і відповідач є платниками ПДВ, у яких виникають податкові зобов`язання (стаття 187 Податкового кодексу України (далі - ПК України) та право на податковий кредит (стаття 198 ПК України) безпосередньо під час здійснення господарської операції (якщо спрощено, то під час: отримання коштів продавцем/списання коштів з рахунка покупця або відвантаження товару продавцем/отримання товару покупцем).
Згідно з пунктом 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Тобто, остаточне визначення платником ПДВ зобов`язань перед бюджетом або наявності податкового кредиту, який має бути відшкодований ("компенсований" за визначенням відповідача) державою, здійснюється за результатами діяльності за весь звітний (податковий) період з урахуванням всіх вчинених в такому періоді господарських операцій. І ні про які "компенсації" податку з боку наступних покупців товару за конкретними господарськими операціями в податковому законодавстві не йдеться, а тому відповідні доводи відповідача є безпідставними.
Також, статтею 511 ЦК України передбачено, що зобов`язання не може створювати обов`язку для третьої особи.
Зі змісту частини 2 статті 528 ЦК України вбачається, що у разі невиконання або неналежного виконання обов`язку боржника іншою особою цей обов`язок боржник повинен виконати сам.
Отже, не можна ставити в залежність момент оплати товару від дій інших осіб, в даному випадку податкових органів, тому навіть нереєстрація податкової накладної не виправдовує бездіяльність відповідача, не створює умов для притримання оплати за вже поставлений товар та не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов`язання.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що сплата вартості поставленого товару повинна відбуватися у відповідності до першого абзацу пункту 8 вищезазначених специфікацій, зокрема: протягом 5 (п`яти) банківських днів від дати поставки товару (Специфікація №5 від 16.06.2025).
Враховуючи факт належного виконання ТОВ "Агрофірма Дніпроагролан" своїх зобов`язань щодо передання обумовленого договором та специфікаціями товару та реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, складених за фактом таких поставок, суд дійшов до висновку про настання строку оплати поставленого товару.
Однак вартість поставленого товару була сплачена лише частково у розмірі 220 102 710,53 грн, що визнається постачальником та підтверджується довідкою АТ "МІБ" за вих. №2324/ІІІ від 22.09.2025.
Крім цього, 23.06.2025 між сторонами був підписаний та скріплений печатками акт звіряння взаєморозрахунків, в якому зазначено, що заборгованість ТОВ "Гранова Україна" перед ТОВ "Агрофірма Дніпроагролан" становить 3 501 565,93 грн.
Інших доказів оплати матеріали справи не містять та не були надані покупцем.
Таким чином, у зв`язку з неналежним виконанням ТОВ "Гранова" своїх зобов`язань за договором поставки №869 від 27.03.2025 щодо оплати вартості поставленого товару у розмірі 3 501 565,93 грн (223 604 276,46 грн - 220 102 710,53 грн), строк оплати якого настав, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність в останнього основної суми заборгованості у вищезазначеному розмірі.
Також у зв`язку із несвоєчасною оплатою, ТОВ "Агрофірма Дніпроагролан" просив стягнути 3% річних у розмірі 13 522,50 грн та інфляційних втрат у розмірі 369,51 грн, а саме: 10 222,68 грн - 3% річних, нарахованих за період з 09.07.2025 по 31.10.2025 на вартість товару, переданого за видатковою накладною №РН00-00-000257 від 13.06.2025 на суму 1 081 529,89 грн; та 3 299,82 грн - 3% річних та 369,51 інфляційних втрат, нарахованих за період з 16.07.2025 по 31.10.2025 на вартість товару, переданого за видатковою накладною №РН00-00-000262 від 16.06.2025 на суму 371 738,96 грн.
Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, передумовою для нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат є несвоєчасне виконання боржником грошового зобов`язання (частина друга статті 625 ЦК України), внаслідок чого у боржника виникає обов`язок сплатити кредитору, зокрема, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням унаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати. 
Перевіривши надані ТОВ "Агрофірма Дніпроагролан" розрахунки інфляційних втрат та процентів, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що вони є арифметичного правильними, обґрунтованими та підлягають задоволенню 3% річних у розмірі 13 522,50 грн та інфляційних втрат у розмірі 369,51 грн.
Також ТОВ "Агрофірма Дніпроагролан" просило стягнути пеню у розмірі 139 732,50 грн, а саме: 105 634,36 грн, нарахованих за період з 09.07.2025 по 31.10.2025 на вартість товару, переданого за видатковою накладною №РН00-00-000257 від 13.06.2025 на суму 1 081 529,89 грн; 34 098,14 грн, нарахованих за період з 16.07.2025 по 31.10.2025 на вартість товару, переданого за видатковою накладною №РН00-00-000262 від 16.06.2025 на суму 371 738,96 грн.
Стаття 549 ЦК України визначає неустойку (штраф, пеню) як грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення ним зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
За положеннями пункту 7.2. договору у випадку порушення строків оплати товару, передбачених договором, покупець на вимогу постачальника сплачує на користь постачальника пеню в розмірі 1% від несплаченої суми, за кожен день прострочення.
У силу статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню у розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного Закону визначено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Незважаючи на те, що за положеннями пункту 7.2. Договору передбачено нарахування пені за ставкою 0,1% від порушеного грошового зобов`язання, позивачем за первісним позовом правомірно у відповідності до вищезазначених приписів законодавства нараховано пеню за подвійною обліковою ставкою Національного банку України, що діяла у період прострочення.
З огляду на неналежне виконання ТОВ "Гранова Україна" грошового зобов`язання, перевіривши наданий ТОВ "Агрофірма Дніпроагролан" розрахунок пені, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що він є арифметично правильним та обґрунтованим, а тому з останнього на користь ТОВ "Агрофірма Дніпроагролан" підлягає стягненню пеня у розмірі 139 732,50 грн.
Крім того, відповідач подав до суду першої інстанції відмову від зустрічного позову, яку суд першої інстанції правильно визнав обґрунтованою у зв`язку з чим закрив провадження у справі в частині зустрічних позовних вимог з огляду на наступне.
Договір поставки №869 від 27.03.2025 та специфікації №1 від 27.03.2025, №2 від 27.03.2025, №3 від 02.04.2025, №4 від 08.04.2025, №5 від 13.06.2025 були укладені шляхом накладення електронних печаток вказаних юридичних осіб та підписів директорів (керівників): зі сторони ТОВ "Агрофірма Дніпроагролан" - Ковальовим О.Ю., а зі сторони ТОВ "Гранова Україна" - Мелентьєвим В.В.
Відповідно до пункту 14.1 Статуту ТОВ "Гранова Україна" (далі-статут) виконавчим органом, що здійснює управління поточною діяльністю Товариства є директор. Виконавчий орган Товариства є одноосібним
Пунктом 14.2 Статуту встановлено, що директор призначається Загальними Зборами учасників безстроково.
Директор Товариства підзвітний Загальним зборам учасників та організовує виконання їхніх рішень (пункт 14.3 Статуту).
Згідно з пунктом 14.4 Статуту до компетенції директора Товариства належить вирішення всіх питань, пов`язаних з управлінням поточною діяльністю Товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції Загальних Зборів учасників.
Директор Товариства може діяти від імені Товариства без довіреності. Якщо директор Товариства на час своєї відсутності призначив тимчасового виконувача обов`язків, директор Товариства несе солідарну відповідальність перед Товариством разом із призначеною ним особою (пункт 14.5 Статуту).
Пунктом 14.7 Статуту передбачено, що обов`язки директора Товариства: укладати договори, правочини або інші документи, необхідні у в`язку із здійсненням господарської діяльності Товариства, на суму, що не перевищує 7 000 000,00 грн. меншу або еквівалент цієї суми в будь-якій інший валюті на день укладання такого договору та/або іншого документу, рівно як укладання додаткових угод, внаслідок укладення яких сума правочину перевищуватиме зазначену суму, та всіх наступних додаткових угод до таких правочинів (підпункт 14.7.4.).
Вважаючи, що договір поставки №869 від 27.03.2025 був підписаний директором ТОВ "Гранова Україна" із перевищенням повноважень, не маючи достатньої цивільної правоздатності для його підписання, останнє звернулося до суду із зустрічним позовом.
Колегія суддів наголошує, що ті ж самі підстави були зазначені ТОВ "Гранова Україна" в обґрунтування апеляційної скарги.
Водночас, 02.02.2026 ТОВ "Гранова Україна" подано заяву про відмову від зустрічного позову.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 46 та частини 1 статті 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
За частиною 2 статті 191 ГПК України до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.
У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі (частина 3 статті 191 ГПК України).
Частиною 5 статті 191 ГПК України передбачено, що суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.
За положеннями пункту 4 частини 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.
У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору (частина 3 статті 231 ГПК України).
Відповідно до частин 1, 2 статті 39 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" виконавчий орган товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства. До компетенції виконавчого органу товариства належить вирішення всіх питань, пов`язаних з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників та наглядової ради товариства (у разі утворення).
Статутом ТОВ "Гранова Україна" також передбачено, що Виконавчим органом, що здійснює управління поточною діяльністю Товариства є директор. Виконавчий орган Товариства є одноосібним (пункт 14.1.).
Директор призначається Загальними Зборами учасників безстроково (пункт 14.2.).
До компетенції директора Товариства належить вирішення всіх питань, пов`язаних з управлінням поточною діяльністю Товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції Загальних Зборів учасників (пункт 14.4.).
Директор Товариства може діяти від імені Товариства без довіреності. Якщо директор Товариства на час своєї відсутності призначив тимчасового виконувача обов`язків, директор Товариства несе солідарну відповідальність перед Товариством разом із призначеною ним особою (пункт 14.5.).
Судом першої інстанції встановлено, що заява про відмову від зустрічного позову підписана Мелентьєвим Вячеславом Володимировичем, який згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є директором (керівником) ТОВ "Гранова Україна".
Враховуючи те, що вказана заява підписана уповноваженим представником позивача за зустрічним позовом, вказана дія не відноситься до компетенції інших органів управління, не суперечить законодавству та не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про прийняття заяви ТОВ "Гранова Україна" про відмову від зустрічного позову, закривши провадження у справі №910/13865/25 в частині зустрічних позовних вимог.
Враховуючи вищевикладене, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про задоволення первісних позовних вимог ТОВ "Агрофірма Дніпроагролан" у повному обсязі, та закриття провадження у справі в частині зустрічних позовних вимог ТОВ "Гранова Україна".
Таким чином, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).
Таким чином, апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які вони посилаються в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.
Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.
Таким чином, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранова Україна» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2026 у справі № 910/13865/25 задоволенню не підлягають. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2026 у справі № 910/13865/25 слід залишити без змін.
З урахуванням відмови у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України. 
Керуючись статтями 129, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранова Україна» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2026 у справі № 910/13865/25 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2026 у справі № 910/13865/25 залишити без змін.
3. Судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на апелянта.
4. Матеріали справи №910/13865/25 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний тект постанови складено 13.05.2026.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич 

Судді О.М. Гаврилюк

В.В. Сулім