справа № 691/1553/23
провадження № 2/691/32/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2026 року	Городищенський районний суд  Черкаської області	

В складі : 
головуючого судді Савенко О.М.
за участю секретаря судових засідань Шмунь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Городище Черкаської області цивільну справу за позовною заявою Акціонерного Товариства «Сенс Банк» м.Київ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,- 

встановив :

АТ «Сенс Банк» м.Київ звернулося в Городищенський районний суд Черкаської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач мотивує, що 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. Відповідач ОСОБА_1 , 19 червня 2019 року, уклала з Акціонерним Товариством «Альфа-Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №501154543. Відповідно умов кредитного договору банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання від банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 68481, 29 грн., для стягнення якої прийнято рішення звернутися до суду (а.с.1-2). 
Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 07 грудня 2023 року позивачу відмовлено у розгляді цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження та відкрито загальне позовне провадження і призначено підготовче засідання з викликом сторін до суду, з наданням відповідачу часу для подачі відзиву, пред`явлення зустрічного позову (а.с.40).
09 лютого 2024 року відповідач ОСОБА_1 подала відзив на позовну заяву (а.с.49-52). 
У підготовчому засіданні 13 лютого 2024 року постановлено ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху з наданням строку позивачу, відповідно до ч.11 ст. 187 ЦПК України, п`ять днів з дня вручення ухвали суду, для усунення недоліків, шляхом надання належним чином виготовлених копій документів у виді: оферти на укладення угоди про надання кредиту №501154543, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 19 червня 2019 року; додатку №1 у виді Графіку платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг; довідки про систему гарантування вкладів фізичних осіб; паспорту споживчого кредиту від 19 червня 2019 року; паспорту споживчого кредиту з інформацією та контактними даними кредитодавця від 19 червня 2019 року; умов заяви на приєднання до Договору добровільного страхування життя клієнтів №ВS-1 від 01 грудня 2017 року; пропозиції на укладення договору про використання аналогу власноручного підпису та факсимільного відтворення печатки для вчинення правочинів від 19 червня 2019 року; заяви (акцепт) №248.501154543.111 про прийняття пропозицій укласти договір страхування, та документ, який підтверджує представництво позивача в суді (а.с.81-82).
29 лютого 2024 року за вхідним №ЕС-1186/24 від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів в цивільній справі у виді квитанцій до платіжних інструкцій (а.с.115-124).
Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 29 лютого 2024 року призначено у цивільній справі підготовче засідання 29 лютого 2024 року 15 годині 00 хвилин (а.с.127).
В підготовчому засіданні 03 квітня 2024 року постановлено ухвалу суду про витребування доказів у позивача у виді письмової інформації про детальний розрахунок заборгованості по кредитному договору №501154543 укладеному з ОСОБА_1 , із відображенням дати укладення, суми кредиту, і дати та суми кожного щомісячного платежу який був здійснений на виконання умов договору, і повідомлення суду інших обставин, які можуть бути суду не відомі, та закриття підготовчого провадження і призначення цивільної справи до судового розгляду (а.с.131-132).
У судовому засіданні 15 травня 2024 року задоволено клопотання представника відповідача, адвоката Салій С.А. та постановлено ухвалу суду про обов`язковою участь представника позивача АТ «Сенс Банк» під час розгляду цивільної справи (а.с.142).
В судових засіданнях представник позивача Рудницький Ю.І. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позовні вимоги задоволити, стягнути судові витрати понесені при зверненні до суду у виді сплати судового збору.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою, не прибула, участь взяв у судовому розгляді представник відповідача, адвокат Салій С.А., який пояснив, що позовні вимоги не визнає відповідачка, просив відмовити у задоволенні, посилаючись на обґрунтування наведені у відзиві на позовну заяву та долучених до матеріалів цивільної справи доказів. За змістом відзиву позивач ОСОБА_1 зазначила, що, дійсно 19 червня 2019 року вона отримала кредит в АТ «Альфа-Банк» на загальну суму 102 897, 00 грн., яка нею була повернута вчасно, а саме: 11 липня 2019 року нею було сплачено на кредитний рахунок № НОМЕР_1 , який вказаний у кредитному договорі №501154543 для перерахунку коштів, грошові кошти в сумі 6990,00 грн., квитанція №32240268 від 11 липня 2019 року; 09 серпня 2019 року сплатила на кредитний рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 6990, 00 грн., квитанція №33606791 від 09 серпня 2019 року; 10 вересня 2019 року  сплатила на кредитний рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 6400,00 грн., квитанція №35207798 від 10 вересня 2019 року; 08 жовтня 2019 року сплатила на кредитний рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 6200,00 грн., квитанція №36791958 від 08 жовтня 2019 року; 09 листопада 2019 року сплатила на кредитний рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 6200,00 грн., квитанція №38660565 від 09 листопада 2019 року; 08 грудня 2019 року сплатила на кредитний рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 6250, 00 грн., квитанція №40386696 від 08 грудня 2019 року; 10 січня 2020 року сплатила на кредитний рахунок№ НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 6200,00 грн., квитанція №42434246 від 10 січня 2020 року. 10 лютого 2020 року сплатила на кредитний рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 6200,00 грн.; 15 березня 2020 року сплатила на кредитний рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 5680,00 грн.; 01 квітня 2020 року сплатила на кредитний рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 4170, 00 грн.; 09 квітня 2020 року сплатила на кредитний рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 6156,55 грн.. Квитанції про оплату на суму: 6200,00 грн. від 10 лютого 2020 року; 5680,00 грн. від 15 березня 2020 року; 4170,00 грн. від 01 квітня 2020 року; 6156,55 грн. від 09 квітня 2020 року, не збереглися, оскільки вказані платежі здійснювалися нею через термінали самообслуговування. Перерахунок вказаних коштів підтверджує випискою по картковому рахунку № НОМЕР_2 за період з 01 червня 2019 року по 31 грудня 2019 року та з 01 січня 2020 року по 30 червня 2020 року. 13 жовтня 2020 року я уклала з Кредитною Спілкою «Кредит-СоюЗ» договір кредиту №Го-0479. 15 жовтня 2020 року звернулась до КС «Кредит-СоюЗ» із заявою в якій уповноважила КС «Кредит-СоюЗ» грошові кошти в сумі 55 000, 00 грн., згідно укладеного договору кредиту №Го-0479 від 15 жовтня 2020 року перерахувати АТ «Альфа Банк» на рахунок НОМЕР_3 в рахунок сплати заборгованості за кредитним договором №501154543. Кредитною Спілкою «Кредит-СоюЗ» 15 жовтня 2020 року перераховано на рахунок АТ «Альфа Банк» грошові кошти в сумі 55000,00 грн. в рахунок сплати заборгованості за кредитним договором №501154543 та підтверджується це платіжною інструкцією №2755 від 15 жовтня 2020 року. Позивач ОСОБА_1 зазначає, що за період з 19 червня 2019 року по 15 жовтня 2020 року, в рахунок виконання зобов`язань по кредитному договору №501154543 нею було сплачено відповідачу грошові кошти на загальну суму 122 436,55 грн.. Крім того, в ході підготовчого провадження нею долучено до матеріалів цивільної справи письмові докази, які були не приєднані до відзиву, а саме квитанції до платіжних інструкцій від 10 травня 2020 року, 16 червня 2020 року, 08 липня 2020 року, 15 липня 2020 року, 17 серпня 2020 року, 16 вересня 2020 року, 16 вересня 2020 року. 13 лютого 2020 року. З врахуванням наведеного, вважає, що свої зобов`язання за кредитним договором №501154543 від 19 червня 2019 року є такими, які повністю нею виконані, що підтверджується і довідкою про закриття кредиту від 19 червня 2024 року, а тому із сумою боргу в розмірі 68481,29 грн. не погоджується та просить у задоволенні позовних вимог позивача відмовити (а.с.49-69, 115-124). 
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.
Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, заслухавши в проведених судових засіданнях з участю сторін їх пояснення, враховуючи належне повідомлення про виклик до суду, вивчивши зміст поданого відповідачем відзиву, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог позивача, слід відмовити, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Предметом вимоги позивача є порушення відповідачем у справі вимог ст.ст.509, 526, 530, 527, 610,611,625,1054 ЦК України та відшкодування понесених судових витрат, згідно ст.ст.133,141 ЦПК України.
Правові відносини, які склалися між позивачем та відповідачем, на думку суду, підпадають під вид цивільно-правових відносин зобов`язання і є зобов`язальними та регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про споживче кредитування», з врахуванням наступного.
Згідно до ст. 509 Цивільного Кодексу України, зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов`язанні ст. 530 ЦК України. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 610, 611 ЦК України, зазначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і за порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст. ст. 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
В ході судового розгляду із досліджених судом доказів та пояснень сторін встановлено, що 19 червня 2019 року відповідач ОСОБА_1 уклала з Акціонерним Товариством «Альфа-Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №501154543 (а.с.4). Кредит надавався позичальнику для власних потреб у розмірі 78232,33 грн., шляхом переказу коштів на рахунок № НОМЕР_4 відкритий в АТ «Альфа Банк» МФО 300346, дата повернення кредиту – 19 грудня 2021 року, процентна ставка річних – 26%, строк дії кредитної карти 3 роки з моменту випуску, про що відображено в Оферті на укладання угоди про надання кредиту №501154543 (а.с.89). Згідно Графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, який є додатком №1 до Угоди про надання кредиту №501154543 від 19 червня 2019 року, дата платежів та кількість днів у розрахунковому періоді, зазначено включно до 19 грудня 2021 року, тобто до дати повернення кредиту (а.с.89). З довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб та з умовами програми страхування життя, умовами Договору добровільного страхування життя клієнтів відповідач ознайомлена, що підтверджується відповідною довідкою та заявою (а.с.90-91). Відповідач ОСОБА_1 прийняла пропозицію ПАТ «Страхова компанія «Уніка життя» на укладання договору про використання аналогу власноручного підпису та факсимільного відтворення печатки (а.с.92). Згідно Паспорту споживчого кредиту, розділ 1, сума/ліміт кредиту становить 102897,00 грн., строк кредитування 30 місяців, процентна ставка, відсотків річних – 13,99% (а.с.90). Реальна річна процентна ставка становить 26% та відображена у розділі 4 Паспорту споживчого кредиту (а.с.91). Відповідно до наданого розрахунку за кредитом, відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 68 481, 29 грн. (а.с.114). Позивачем, 03 липня 2023 року направлено засобами поштового зв`язку цінним листом з описом вкладення на адресу відповідача досудову вимогу щодо виконання зобов`язань за кредитним договором №501154543, у якій вимагав протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання вимоги, достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії у розмірі 68 481, 29 грн. (а.с.26-32). Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» 12 серпня 2022 року, затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року (а.с.33-34).
Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Згідно ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. 3 урахуванням вищезазначеного до переліку супутніх послуг, які можуть бути надані споживачеві при наданні банком споживчого кредиту, зокрема, можуть відноситися: відкриття поточного (карткового) рахунку, здійснення розрахунково-касового обслуговування, забезпечення обслуговування кредитної заборгованості тощо.
Відповідно до ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договором) між клієнтом та банком.
Позивач надав відповідачу кредит відповідно до кредитного договору №501154543 від 19 червня 2019 року, яка зобов`язалась щомісяця повертати наданий кредит у терміни, встановлені графіком погашення кредиту та повернути кредит у повному обсязі не пізніше 19 грудня 2021 року.
У судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 виконувала умови кредитного договору вчасно і добросовісно, та в підтвердження надала докази у виді: квитанції №32240268 від 11 липня 2019 року про сплату на кредитний рахунок № НОМЕР_1 , коштів в сумі 6990,00 грн.; квитанції №33606791 від 09 серпня 2019 року про сплату на кредитний рахунок № НОМЕР_1 коштів в сумі 6990, 00 грн.; квитанції №35207798 від 10 вересня 2019 року про сплату на кредитний рахунок № НОМЕР_1 коштів в сумі 6400,00 грн.; квитанції №36791958 від 08 жовтня 2019 року про сплату на кредитний рахунок № НОМЕР_1 коштів в сумі 6200,00 грн.; квитанції №38660565 від 09 листопада 2019 року про сплату на кредитний рахунок № НОМЕР_1 коштів в сумі 6200,00 грн.; квитанції №40386696 від 08 грудня 2019 року про сплату на кредитний рахунок № НОМЕР_1 коштів в сумі 6250, 00 грн.; квитанції №42434246 від 10 січня 2020 року про сплату на кредитний рахунок № НОМЕР_1 коштів в сумі 6200,00 грн. (а.с.55-61). 
У судовому засіданні представник відповідача, адвокат Салій С.А. пояснив, що відповідач 10 лютого 2020 року сплатила на кредитний рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 6200,00 грн., 15 березня 2020 року грошові кошти в сумі 5680,00 грн., 01 квітня 2020 року грошові кошти в сумі 4170, 00 грн., 09 квітня 2020 року грошові кошти в сумі 6156,55 грн., проте квитанції про оплату не збереглися, оскільки вказані платежі здійснювалися нею через термінали самообслуговування. Під час підготовчого провадження відповідачем долучено до матеріалів цивільної справи письмові докази у виді квитанції до платіжних інструкцій: №18392-57631-43066 від 10 травня 2020 року; №18429-57631-42949 від 16 червня 2020 року, №18451-57631-43064 від 08 липня 2020 року, №18458-57631-48844; 15 липня 2020 року, №18491-57631-55602 від 17 серпня 2020 року, №18521-57683-46800 від 16 вересня 2020 року, №18521-57638-43082 від 16 вересня 2020 року. У вказаних платіжних інструкціях вказано призначення платежу - сплата заборгованості за кредитним договором №501154543 та додатково підтверджуються фіскальними чеками терміналу №57638 за адресою АДРЕСА_1 (а.с.115-124). Перерахунок вказаних коштів підтверджується історією по картковому рахунку № НОМЕР_2 за період з 01 червня 2019 року по 31 грудня 2019 року та з 01 січня 2020 року по 30 червня 2020 року (а.с.64-68). Відповідач ОСОБА_1 , 13 жовтня 2020 року уклала з Кредитною Спілкою «Кредит-СоюЗ» договір кредиту №Го-0479, та 15 жовтня 2020 року із заявою, якою уповноважила КС «Кредит-СоюЗ» грошові кошти в сумі 55 000, 00 грн., згідно укладеного договору кредиту перерахувати АТ «Альфа Банк» на рахунок НОМЕР_3 в рахунок сплати заборгованості за кредитним договором №501154543 (а.с.62). Кредитною Спілкою «Кредит-СоюЗ» 15 жовтня 2020 року перераховано на рахунок АТ «Альфа Банк» грошові кошти в сумі 55000,00 грн. в рахунок сплати заборгованості за кредитним договором №501154543, що підтверджується платіжною інструкцією №2755 від 15 жовтня 2020 року (а.с.63). Надані докази відповідачем є допустимими,належними і достовірними за своєю формою і змістом, остільки відповідно до опису вкладення до рекомендованого листа від 09 лютого 2024 року та опису вкладення до рекомендованого листа від 13 лютого 2024 року, надіслані позивачу, заперечень на які, позивач до суду не надав, а отже є такими, що вони не заперечуються (а.с. 73,118).
Частиною першою статті 1066 ЦК України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка.
Відповідно до змісту п. п. 57-59, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75, саме виписки з особових рахунків клієнтів є різновидом регістрів обліку банку на підтвердженням виконаних за операцій та сум оборотів за його дебетом і кредитом, які, крім іншого, повинні містити прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні.
Згідно зі ст. 41 Закону України «Про Національний банк України» та ч. ч. 1 та 2 ст. 68 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Національний банк встановлює обов`язкові для банківської системи стандарти та правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності. Банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі правил, встановлених Національним банком України відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку. Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов`язань, результати фінансової діяльності та їх зміни.
Як вбачається із позовної заяви загальна сума боргу відповідача становить – 68 481, 29 грн., яка не містить обґрунтований розрахунок сум, які стягуються, остільки заборгованість складається із тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, простроченого тіла кредиту, неустойки (комісії, штрафу). Розрахунок сум, що стягується повинен бути аргументованим, переконливим, зрозумілим для аналізу та оцінки судом, що достатньо підтверджує результат математичного розрахунку викладеного шляхом обчислення, підрахування конкретних сум заборгованості. Позивачем надано розрахунок заборгованості позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором №501154543 в якому не відображено сплачених коштів відповідачем, згідно до наданих нею квитанції. У зазначеному розрахунку вказано кінець розрахункового періоду – 28 лютого 2023 року, в той час, як строк дії кредитної картки 3 роки з моменту випуску, дата відкриття відновлювальної кредитної лінії 19 червня 2019 року, дата повернення кредиту 19 грудня 2021 року, інформація про те, що кредитний договір автоматично лонгується, в матеріалах справи відсутня (а.с.4). В Оферті на укладання угоди про надання кредиту №501154543 обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії у п.3, а саме у графі «Повернення заборгованості» вказано кредитний договір №501094989 від 12 грудня 2018 року, розмір суми, яка підлягає поверненню – 21667, 67 грн., спосіб видачі - переказ коштів на рахунок № НОМЕР_5 , відкритий в АТ «Альфа Банк» МФО 300346 (а.с.89). З наведеного вбачається, що номер кредитного договору та дата його укладення не співпадають із номером і датою укладеного між АТ «Альфа Банк» та відповідачем ОСОБА_1 кредитного договору №501154543 від 19 червня 2019 року і рахунком для переказу коштів № НОМЕР_1 (а.с.89). В історіях по картковому рахунку № НОМЕР_6 відповідача ОСОБА_1 за періоди з 01 червня 2019 року по 31 грудня 2019 року та з 01 січня 2020 року по 30 червня 2020 року відображено деталі транзакцій у виді зняття нею готівки та здійснення платежів на рахунок (а.с.64-68), проте у виписці по рахунку з кредитною карткою World Debit MasterCard за період з 19 червня 2019 року по 28 лютого 2023 року такі не вказано (а.с.93-113). Вказану виписку неможливо ідентифікувати як таку, що відображає заборгованість за кредитним договором, остільки в ній відсутня інформація щодо кредитного договору, назва, дата, номер, початок відновлювальної кредитної лінії, реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача (а.с.93-113).
З наведеного слідує, що позивачем порушено норми ч.1 ст. 1066 ЦК України щодо обов`язку банку приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка.
До початку судового розгляду відповідачем надано доказ у виді довідки про закриття кредиту, за змістом якої позичальник ОСОБА_1 , станом на 13 лютого 2024 року заборгованості перед АТ «Сенс Банк» за кредитним договором №501154543 від 19 червня 2019 року, не має (а.с.124). Вказаний письмовий доказ надіслано позивачу, що підтверджується описом вкладення до рекомендованого листа від 13 лютого 2024 року (а.с.118).
Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи (ч. 2, 3 ст. 83 ЦПК України).
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Верховний Суд, 23 жовтня 2019 року прийняв постанову у справі №917/1307/18, якою розтлумачив сутність принципу змагальності та неможливість застосування учасником справи концепції «негативного доказу» для обґрунтування власної позиції. Так, Верховний Суд зазначив, що принцип змагальності полягає в обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження або заперечення власних вимог у спорі, а саме, якщо позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази, які вважає більш переконливими. Суд, дослідивши надані сторонами докази, та з врахуванням переваги однієї позиції над іншою, виносить власне рішення. При цьому, сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що їх позиція є доведеною, доки інша сторона її не спростує, оскільки за такого підходу втрачає сенс вся концепція принципу змагальності. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний, такий висновок Верховного Суду у постанові від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17.
Враховуючи вищенаведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що у задоволені позовних вимог Акціонерного Товариства «Сенс Банк» про стягнення заборгованості із відповідача ОСОБА_1 , слід відмовити.
Заходи забезпечення позову судом не вживалися.
Згідно ч.ч. 1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем заявлено вимогу про стягнення судових витрат у виді сплаченого судового збору. 
Так, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2684,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №32530726 від 17 листопада 2023 року (а.с.3), для відшкодування якого відповідачем, правових підстав згідно п.2 ч.1 ст. 141 ЦПК України не встановлено. 
На підставі наведеного та керуючись ч.1 ст.1066ЦК України, ст. 41 Закону України «Про Національний банк України», ч.ч.1,2 ст.ст. 55, 68 Закону України «Про банки і банківську діяльність», п. п. 57-59, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, ст.ст.2, 3, 4, 5, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 141, 263, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, 

ухвалив:

У задоволенні позовної заяви Акціонерного Товариства «Сенс Банк» м.Київ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.
Копію рішення суду направити сторонам у справі, для відому.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Учасники справи можуть ознайомитись з текстом судового рішення, в електронній формі, на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень в мережі Інтернет - https://gd. ck. court. gov. ua.
Відомості про сторін:
Позивач: особа 1 - Акціонерне Товариство «Сенс Банк» м.Київ, юридична адреса м.Київ вул.Велика Васильківська, №100, код ЄДРПОУ 23494714.
Відповідач: особа 2 – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , місце реєстрації АДРЕСА_2 .
Представник відповідача: особа 3 - адвокат Салій Сергій Антонович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серії ЧК №000667 від 01 грудня 2016 року, юридична адреса м.Городище вул.Миру, №50 Черкаської області.

Суддя 	О. М. Савенко