ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 травня 2026 року	справа № 380/24071/25	

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Желік О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської обласної прокуратури про визнання дій (рішення) протиправними та зобов`язання вчинити дії, -
в с т а н о в и в:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Тернопільської обласної прокуратури (далі - відповідач) з такими вимогами:
- визнати протиправним рішення суб`єкта владних повноважень Тернопільської обласної прокуратури, що викладене у протоколі засідання комісії з установлення стажу роботи від 12.12.2024 № 32, в частині незарахування у стаж роботи ОСОБА_1 , що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, пільгової вислуги за період його безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на територіях Луганської та Донецької областей з 08.09.2014 по 25.12.2014 та з 26.10.2015 по 06.08.2018 з розрахунку один місяць служби за три місяці служби;
- зобов`язати комісію з установлення стажу роботи, що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам Тернопільської обласної прокуратури повторно розглянути питання про обчислення стажу роботи ОСОБА_1 із зарахуванням до стажу (вислуги років) періоду безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на територіях Луганської та Донецької областей з 08.09.2014 по 25.12.2014 та з 26.10.2015 по 06.08.2018 з розрахунку один місяць служби за три місяці служби, тобто додатково 6 років 1 місяць 24 дні;
- зобов`язати Тернопільську обласну прокуратуру (ЄДРПОУ 02910098) здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 різницю в щомісячній надбавці за вислугу років із розрахунку 45 відсотків посадового окладу за період роботи в Тернопільській обласній прокуратурі відповідно до вимог частини 7 статті 81 Закону України «Про прокуратуру».
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що комісією з установлення стажу роботи Тернопільської обласної прокуратури при обчисленні стажу роботи, що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, безпідставно не враховано пільгову вислугу позивача за період його безпосередньої участі в антитерористичній операції, яка складає 6 років 1 місяць 24 дні. Позивач зазначає, що ця пільгова вислуга була обчислена та враховувалася під час проходження ним служби в органах військової прокуратури, а тому підлягала зарахуванню і при встановленні стажу роботи у Тернопільській обласній прокуратурі. На переконання позивача, неврахування цього періоду призвело до встановлення йому надбавки в розмірі 40 % посадового окладу замість 45 %, чим порушено його право на належну оплату праці.
Ухвалою судді від 15.12.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами; відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.
На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив. Відповідач зазначив, що при обчисленні стажу роботи позивача зараховувалися періоди, передбачені вимогами Порядку виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1090 (далі - Порядок № 1090), а питання зарахування прокурорам до вислуги років одного місяця проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції, за три місяці Порядком № 1090 не врегульовано. Відповідач також наголосив, що жодних документів про періоди безпосередньої участі в антитерористичній операції позивач до Тернопільської обласної прокуратури не надавав, а в його особовій справі така інформація була відсутня. Крім того, відповідач указав на пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду, оскільки про розмір надбавки за вислугу років 30 відсотків позивачу було відомо ще з жовтня 2024 року з попереднього місця служби, а з 18.10.2024 у Тернопільській обласній прокуратурі йому встановлено надбавку в розмірі 40 відсотків, тому, на думку відповідача, позивач мав реальну можливість і повинен був дізнатися про порушення свого права значно раніше, ніж звернувся до суду.
Щодо доводів відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду, суд зазначає таке.
Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно із частиною 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Водночас у силу приписів частини 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду. Таким чином, КАС України передбачає, що строк звернення до суду може встановлюватися іншими спеціальними законами.
Суд враховує, що відповідно до частини 2 статті 81 Закону України «Про прокуратуру» заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за вислугу років і за виконання обов`язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством. Отже, щомісячна надбавка за вислугу років є складовою частиною заробітної плати (оплати праці) прокурора, а спір щодо її розміру є спором, пов`язаним із оплатою праці.
Верховний Суд неодноразово наголошував, що поняття «грошове забезпечення», «грошова винагорода», «оплата праці» та «заробітна плата», які використовуються у законодавстві, що регулює відповідні правовідносини, є рівнозначними, а спори щодо їх виплати є спорами про оплату праці.
Порядок і строки звернення до суду з позовом щодо виплати належних сум, пов`язаних з оплатою праці, спеціальне законодавство про прокуратуру не містить. Водночас такий порядок встановлений Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України), норми якого підлягають субсидіарному застосуванню до правовідносин, не врегульованих спеціальним законодавством.
Відповідно до частини 2 статті 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Конституційний Суд України в Рішенні від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013 дійшов висновку про те, що положення частини другої статті 233 КЗпП України слід розуміти так, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум, які становлять складові належної працівнику заробітної плати, без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.
Крім того, суд враховує, що Рішенням Великої палати Конституційного Суду України від 11 грудня 2025 року № 1-р/2025 (справа щодо строків звернення працівника до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат) визнано неконституційним положення частини першої статті 233 КЗпП України в частині встановлення тримісячного строку для звернення працівника до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат. Зазначене положення втратило чинність із дня ухвалення цього Рішення. Конституційний Суд України виходив з того, що своєчасне одержання винагороди за працю є конституційним правом, а обмеження доступу до суду у спорах про стягнення належних працівникові виплат непропорційно звужує зміст та обсяг цього права.
За правовою позицією Верховного Суду положення статті 233 КЗпП України у частині, що стосується строку звернення до суду у справах, пов`язаних із недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед строками, встановленими статтею 122 КАС України, оскільки спрямовані на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві.
З огляду на наведене, оскільки предметом спору у цій справі є питання обчислення стажу роботи, що безпосередньо впливає на розмір щомісячної надбавки за вислугу років як складової заробітної плати позивача, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення статті 233 КЗпП України, які передбачають можливість звернення працівника до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Більше того, суд звертає увагу, що позивач не залишався пасивним: 05.06.2025 та 31.07.2025 він письмово звертався до Тернопільської обласної прокуратури з вимогою про надання документів, що підтверджують встановлений йому стаж роботи, та роз`яснення питання незарахування пільгової вислуги; вичерпну письмову відповідь Тернопільської обласної прокуратури від 02.09.2025 № 07-977вих-25, з якої позивачу стало відомо про конкретні підстави та зміст рішення комісії щодо незарахування пільгової вислуги, ним отримано 20.11.2025. З цим позовом позивач звернувся до суду 09.12.2025, тобто в межах розумного строку після отримання відповіді.
Тому суд критично оцінює доводи відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду та вважає, що такий строк позивачем не пропущено.
Розглянувши позов, відзив, подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.
1 вересня 1999 року ОСОБА_1 вступив до Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого та був зарахований студентом військово-юридичного факультету на денну форму навчання, яку закінчив 30 червня 2004 року, здобувши повну вищу освіту за спеціальністю «Правознавство» та кваліфікацію юриста.
З 27 червня 2004 року ОСОБА_1 проходив службу в органах прокуратури України та послідовно обіймав прокурорсько-слідчі й керівні посади у військових прокуратурах, зокрема: слідчого та старшого слідчого, помічника та старшого помічника військового прокурора, заступника та військового прокурора гарнізонів Західного регіону України, Івано-Франківського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері, військового прокурора 31 військової прокуратури Південного регіону України (м. Маріуполь), військового прокурора Донецького гарнізону сил антитерористичної операції, першого заступника військового прокурора сил антитерористичної операції, першого заступника військового прокурора об`єднаних сил, військового прокурора Західного регіону України, керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону, керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону.
У період з 08.09.2014 по 25.12.2014 та з 26.10.2015 по 06.08.2018 ОСОБА_1 , перебуваючи на посадах військового прокурора, безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на територіях Луганської та Донецької областей, що підтверджується, зокрема: довідкою Офісу Генерального прокурора про безпосередню участь особи в антитерористичній операції від 17.02.2020 № 06/1/1-60-20; архівним витягом Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 20.03.2019 № 179/1/5000; витягами з наказів Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 26.10.2015 № 299, Керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 23.09.2021 № 15/ДСК, Генерального штабу Збройних Сил України від 08.06.2018 № 8/ДСК та від 22.08.2018 № 59/ДСК; посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , виданим Департаментом кадрової політики Міністерства оборони України 31.03.2015.
Згідно з розрахунком вислуги років військовослужбовця/працівника та розрахунком трудового стажу ОСОБА_1 , складеними кадровим підрозділом Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону станом на 26.09.2022, календарний стаж роботи позивача становив 21 рік 01 місяць 10 днів, пільгова вислуга за період безпосередньої участі в антитерористичній операції (з розрахунку один місяць служби за три місяці) - 06 років 01 місяць 24 дні, а загальний стаж - 27 років 03 місяці 04 дні. Зазначена пільгова вислуга обчислена і враховувалася під час проходження позивачем служби в органах військової прокуратури при нарахуванні та виплаті йому грошового забезпечення.
Наказом керівника Тернопільської обласної прокуратури від 17.10.2024 № 911к ОСОБА_1 з 18.10.2024 призначено на вакантну посаду прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Тернопільської обласної прокуратури в порядку переведення зі Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, з якої його звільнено 17.10.2024. Згідно з довідкою Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону від 16.10.2024 № 14-258вих-24 та розрахунковим листом за 2024 рік, надбавка за вислугу років позивача станом на дату звільнення зі Спецпрокуратури (17.10.2024) становила 30 відсотків посадового окладу, а стаж роботи - 22 роки 3 місяці 14 днів.
12 грудня 2024 року комісією з установлення періоду проходження служби (стажу роботи) працівникам прокуратури Тернопільської обласної прокуратури проведено засідання, за результатами якого складено протокол № 32. Згідно з цим протоколом до трудового стажу для виплати процентної надбавки за вислугу років ОСОБА_1 включено періоди навчання та проходження служби з 01.09.1999 по 17.10.2024, а станом на 18.10.2024 встановлено стаж роботи, що дає право на одержання процентної надбавки за вислугу років, у розмірі 25 років 00 місяців 21 день. Період безпосередньої участі позивача в антитерористичній операції зараховано до стажу в календарному обчисленні (один місяць за один місяць), без застосування пільгового обчислення (один місяць служби за три місяці).
На підставі зазначеного протоколу відділом фінансування та бухгалтерського обліку Тернопільської обласної прокуратури позивачу з 18.10.2024 нараховано надбавку за вислугу років відповідно до частини сьомої статті 81 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 40 відсотків посадового окладу.
Не погоджуючись із незарахуванням пільгової вислуги, що, на думку позивача, є підставою для встановлення йому надбавки в розмірі 45 відсотків посадового окладу, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті, суд керується таким.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів визначаються Законом України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII).
Згідно з частиною 2 статті 81 Закону № 1697-VII заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за: 1) вислугу років; 2) виконання обов`язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством.
Частиною 7 статті 81 Закону № 1697-VII визначено, що прокурорам виплачується щомісячна надбавка за вислугу років у розмірах: за наявності стажу роботи понад один рік - 10 відсотків, понад 3 роки - 15 відсотків, понад 5 років - 18 відсотків, понад 10 років - 20 відсотків, понад 15 років - 25 відсотків, понад 20 років - 30 відсотків, понад 25 років - 40 відсотків, понад 30 років - 45 відсотків, понад 35 років - 50 відсотків посадового окладу. Порядок виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам затверджується Кабінетом Міністрів України.
Механізм встановлення прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури розміру щомісячної надбавки за вислугу років та обчислення періоду проходження служби (стажу роботи), що дає право на одержання такої надбавки, визначає Порядок № 1090.
Згідно з пунктом 2 Порядку № 1090 дія цього Порядку поширюється на прокурорів, військовослужбовців, які проходять службу в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах, слідчих органів прокуратури та інших працівників органів прокуратури.
Пунктом 3 Порядку № 1090 передбачено, що надбавка за вислугу років прокурорам виплачується щомісяця залежно від періоду проходження служби в розмірах, зазначених у частині сьомій статті 81 Закону № 1697-VII.
Відповідно до пункту 6 Порядку № 1090 до періоду проходження служби, що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам, слідчим органів прокуратури, зараховується, зокрема: час роботи (служби) в органах прокуратури (підпункт 1); час проходження строкової військової служби та служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби та інших правоохоронних органах, а також стаж військової служби в Збройних Силах, Службі безпеки, інших утворених відповідно до законодавства військових формуваннях (підпункт 2); період здобуття освіти (за денною формою навчання) у вищих навчальних закладах на юридичних факультетах (підпункт 6).
Пунктом 9 Порядку № 1090 встановлено, що періоди проходження служби на посадах, якими передбачено обчислення вислуги років для виплати щомісячної надбавки на пільгових умовах, зараховуються згідно з довідкою з попереднього місця служби.
Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням військової служби, та правовий статус військовослужбовця регулюються, зокрема, Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) та Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII).
За змістом частин першої, шостої статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Згідно з абзацом другим пункту 1 частини 1 статті 8 Закону № 2011-XII час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Кабінетом Міністрів України пільгові умови зарахування до вислуги років військової служби визначено пунктом 3 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 (далі - Порядок № 393), яким передбачено, що до вислуги років зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці, зокрема: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Предметом спору у цій справі є питання правомірності рішення Тернопільської обласної прокуратури, викладеного у протоколі засідання комісії з установлення стажу роботи від 12.12.2024 № 32, в частині незарахування у стаж роботи ОСОБА_1 , що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, пільгової вислуги за період його безпосередньої участі в антитерористичній операції з 08.09.2014 по 25.12.2014 та з 26.10.2015 по 06.08.2018 з розрахунку один місяць служби за три місяці служби.
Особливість спірних правовідносин полягає у тому, що період проходження служби, що дає право позивачу на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, згідно з підпунктом 2 пункту 6 Порядку № 1090 включає і стаж військової служби в Збройних Силах та інших військових формуваннях, до якого належить час проходження військової служби в особливий період - за період безпосередньої участі позивача в антитерористичній операції на територіях Луганської та Донецької областей з 08.09.2014 по 25.12.2014 та з 26.10.2015 по 06.08.2018.
Як встановлено судом, позивач у зазначені періоди, перебуваючи на посадах військового прокурора, мав статус військовослужбовця та безпосередньо брав участь в антитерористичній операції в особливий період. Зазначений факт відповідачем не заперечується і підтверджується наявними у справі доказами.
Судом також установлено, що під час проходження позивачем служби в органах військової прокуратури до загальної вислуги, яка враховувалася при виплаті йому щомісячної надбавки за вислугу років, додатково враховувалася пільгова вислуга, яка складала 06 років 01 місяць 24 дні, що підтверджується розрахунком вислуги років та розрахунком трудового стажу, складеними кадровим підрозділом Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону станом на 26.09.2022, і ця пільгова вислуга враховувалася відповідним підрозділом при нарахуванні та виплаті позивачу грошового забезпечення. Наявність у позивача пільгової вислуги, обчисленої під час проходження ним служби у військовій прокуратурі, не спростована відповідачем.
Отже, стаж військової служби позивача вже був обчислений, зокрема із зарахуванням на пільгових умовах вислуги років (06 років 01 місяць 24 дні) за час безпосередньої участі в антитерористичній операції. За таких обставин цей стаж військової служби, у тому числі з урахуванням зарахованої на пільгових умовах вислуги років, підлягав урахуванню відповідачем при визначенні стажу роботи позивача, що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років.
Суд відхиляє доводи відповідача про те, що питання зарахування прокурорам до вислуги років одного місяця проходження служби в антитерористичній операції за три місяці Порядком № 1090 не врегульовано та що таке зарахування залежить від статусу особи як прокурора або військовослужбовця, з огляду на таке.
Аналогічні за змістом спірні правовідносини були предметом касаційного перегляду Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 380/12042/20 (постанова від 11 серпня 2022 року). У зазначеній справі прокурор обласної прокуратури, який раніше проходив службу в органах військової прокуратури і мав обчислену під час такої служби пільгову вислугу за період участі в антитерористичній операції, оскаржував рішення комісії обласної прокуратури про незарахування цієї пільгової вислуги до стажу роботи для виплати щомісячної надбавки за вислугу років.
Верховний Суд у справі № 380/12042/20 сформулював правовий висновок про те, що відповідно до пункту 9 Порядку № 1090 періоди проходження служби на посадах, якими передбачено обчислення вислуги років для виплати щомісячної надбавки на пільгових умовах, зараховуються згідно з довідкою з попереднього місця служби, при цьому наведена норма не містить вказівки на можливість зарахування вислуги років для виплати щомісячної надбавки на пільгових умовах залежно від статусу особи як прокурора або військовослужбовця, який проходить службу в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах.
Верховний Суд також виходив з того, що оскільки стаж військової служби особи вже був обчислений, у тому числі із зарахуванням на пільгових умовах вислуги років за час безпосередньої участі в антитерористичній операції, такий стаж військової служби з урахуванням пільгової вислуги підлягав урахуванню при визначенні стажу роботи, що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років. За висновком Верховного Суду, рішення комісії обласної прокуратури, яким пільгову вислугу не враховано, є протиправним.
Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд критично оцінює посилання відповідача на те, що обставини справи № 380/12042/20 не є тотожними обставинам цієї справи. Спірні правовідносини у вказаній справі та у справі, що розглядається, є подібними за змістовим (предмет і підстави позову), суб`єктним (прокурор, який раніше проходив військову службу в органах військової прокуратури, та обласна прокуратура) та об`єктним критеріями (обчислення стажу роботи для виплати щомісячної надбавки за вислугу років із урахуванням пільгової вислуги за участь в антитерористичній операції). Відмінність окремих фактичних обставин (періодів участі в антитерористичній операції, конкретних посад) не змінює суті спірних правовідносин і не виключає врахування наведеного висновку Верховного Суду в силу частини 5 статті 242 КАС України.
Доводи відповідача про ненадання позивачем до Тернопільської обласної прокуратури документів про періоди безпосередньої участі в антитерористичній операції суд також відхиляє. Позивача призначено на посаду в Тернопільській обласній прокуратурі в порядку переведення зі Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, де його пільгова вислуга була обчислена та враховувалася. За змістом пункту 9 Порядку № 1090 періоди служби на пільгових умовах зараховуються згідно з довідкою з попереднього місця служби, а отже обов`язок отримання та врахування відповідних відомостей про обчислену пільгову вислугу не може покладатися виключно на позивача та використовуватися як підстава для позбавлення його гарантованого права. Більше того, відповідні розрахунки вислуги років та трудового стажу станом на 26.09.2022, складені кадровим підрозділом попереднього місця служби позивача, об`єктивно існують і підтверджують наявність пільгової вислуги.
Суд також враховує правові позиції Конституційного Суду України, висловлені у рішеннях від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 та від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005, згідно з якими комплекс організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення соціального захисту військовослужбовців і прирівняних до них осіб та членів їхніх сімей, зумовлений особливістю професійних обов`язків, пов`язаних із ризиком для життя та здоров`я, та має безумовний характер; ці гарантії не можуть бути скасовані чи знижені без відповідної компенсації. За правовою позицією Конституційного Суду України положення частини п`ятої статті 17 Конституції України поширюються і на службу в органах прокуратури.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що рішення Тернопільської обласної прокуратури, викладене у протоколі засідання комісії з установлення стажу роботи від 12.12.2024 № 32, в частині незарахування у стаж роботи ОСОБА_1 , що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, пільгової вислуги за період його безпосередньої участі в антитерористичній операції з 08.09.2014 по 25.12.2014 та з 26.10.2015 по 06.08.2018 з розрахунку один місяць служби за три місяці служби, є протиправним, а позовна вимога про визнання його протиправним у цій частині - обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Щодо позовних вимог зобов`язального характеру суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання дій (рішення) суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а згідно з пунктом 10 частини 2 цієї статті - про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів особи, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.01.2013 у справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) зазначив, що рішення суду не може носити декларативний характер, не забезпечуючи у межах національної правової системи захист прав і свобод. Конституційний Суд України в рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 висловив правову позицію, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення у правах. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.
З урахуванням наведеного суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача у цій справі є зобов`язання комісії з установлення стажу роботи, що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам, Тернопільської обласної прокуратури повторно розглянути питання про обчислення стажу роботи ОСОБА_1 із зарахуванням до стажу (вислуги років) періоду його безпосередньої участі в антитерористичній операції з 08.09.2014 по 25.12.2014 та з 26.10.2015 по 06.08.2018 з розрахунку один місяць служби за три місяці служби.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплатити позивачу різницю в щомісячній надбавці за вислугу років із розрахунку 45 відсотків посадового окладу, суд зазначає таке.
Суд звертає увагу, що судовому захисту підлягають порушені, не визнані або оспорювані права; при цьому обрання конкретного розміру надбавки (45 відсотків) є похідним від результату повторного обчислення комісією стажу роботи позивача з урахуванням пільгової вислуги. Водночас з матеріалів справи вбачається, що станом на 12.12.2024 календарний (без пільгового обчислення) стаж роботи позивача встановлено комісією у розмірі 25 років 00 місяців 21 день, у зв`язку з чим йому встановлено надбавку в розмірі 40 відсотків посадового окладу. Зарахування до стажу роботи пільгової вислуги (06 років 01 місяць 24 дні) збільшує стаж роботи позивача до розміру понад 30 років, що відповідно до частини 7 статті 81 Закону № 1697-VII є підставою для виплати щомісячної надбавки за вислугу років у розмірі 45 відсотків посадового окладу.
За таких обставин з метою забезпечення ефективного захисту порушеного права суд вважає за необхідне зобов`язати Тернопільську обласну прокуратуру за результатами повторного обчислення комісією стажу роботи позивача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 недоплаченої різниці в щомісячній надбавці за вислугу років за період роботи в Тернопільській обласній прокуратурі з урахуванням раніше виплачених сум.
Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання цього позову.
Керуючись статтями 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним рішення Тернопільської обласної прокуратури, яке викладене у протоколі засідання комісії з установлення стажу роботи від 12.12.2024 № 32, в частині незарахування у стаж роботи ОСОБА_1 , що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, пільгової вислуги за період його безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на територіях Луганської та Донецької областей з 08.09.2014 по 25.12.2014 та з 26.10.2015 по 06.08.2018 з розрахунку один місяць служби за три місяці служби.
Зобов`язати Комісію з установлення стажу роботи, що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам, Тернопільської обласної прокуратури (ЄДРПОУ 02910098) повторно розглянути питання про обчислення стажу роботи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) із зарахуванням до стажу (вислуги років) періоду його безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на територіях Луганської та Донецької областей з 08.09.2014 по 25.12.2014 та з 26.10.2015 по 06.08.2018 з розрахунку один місяць служби за три місяці служби.
Зобов`язати Тернопільську обласну прокуратуру (ЄДРПОУ 02910098) за результатами повторного обчислення стажу роботи здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) недоплачену різницю в щомісячній надбавці за вислугу років за період роботи в Тернопільській обласній прокуратурі відповідно до вимог частини 7 статті 81 Закону України «Про прокуратуру», з урахуванням раніше виплачених сум.
Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій, встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Желік О.М.