КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 травня 2026 року м. Київ справа №320/43189/24
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головенка О.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження) адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СІМЕЙНИЙ САД" до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "СІМЕЙНИЙ САД" з позовом до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.06.2024 № 30574/0709.
В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки висновка акта перевірки є помилковими, оскільки надані до позовної заяви докази вказують на розмитнення та ввезення на митну територію України товару, а тому, висновки відповідача про порушення ч. 3 ст. 13 Закону України № 2473 від 21.06.2018 «Про валюту і валютні операції» (далі – Закон № 2473), є безпідставними. У зв`язку із тим що зобов`язання сторін за договором були припинені в межах встановленого законом граничного строку; імпортовані товари ввезені в Україну; право власності на товар перейшло до позивача; операція знята з валютного контролю; позивачем вжито всіх дієвих заходів, щодо оскарження рішення ДМС України, та дотриманням правил та норм відповідальність за порушення яких передбачена законодавством; відсутній склад адміністративного правопорушення (відсутня вина в діях позивача). На переконання товариства, наведене у своїй сукупності, свідчить про відсутність порушень позивачем вимог Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» та, відповідно, відсутність у відповідача підстав для застосування до позивача пені.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.09.2024 позов було залишено без руху у зв`язку з його невідповідністю КАС України, однак недоліки позовної заяви було усунуто.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.11.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження).
22.11.2024 до суду надійшов відзив від відповідача, в якому останній просить відмовити у задоволенні адміністратвиного позову, оскілкьи для цього відсутні законі підстави.
На підставі наведеного, справа розглядається за наявними у ній матеріалами.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «СІМЕЙНИЙ САД» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 2013 року. Основним видом господарської діяльності позивача є оптова торгівля хімічними продуктами.
13.07.2023 між позивачем та Компанією «Нанжинг Ессенс Файн-Кемикал, Ко Лтд.», укладено контракт купівлі-продажу № 23ESW1CC/FG02, за яким останній зобов`язався поставити та передати у власність Позивача Товар за якістю, кількістю та за цінами, що будуть зазначені в інвойсах.
Відповідно до п. 4.1 договору, товар постачається на умовах СІF-Константа (Румунія)- Інкотермс 2010. 
У подальшому, позивач звернувся до Київської митниці ДМС України з митною декларацією ІМ ЕА 23 UА100320040647U0 щодо митного оформлення ввезеного на митну територію України товару згідно інвойсу № 23ESW1CC/FG02 від 20.07.2023, країна виробництва - Китай.
З ініціативи посадових осіб Київської митниці ДМС України товар позивача було затримано, відібрано проби зразків з метою проведення дослідження, та направлено товар на експертизу до Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби.
Після проведення експертизи, Київська митниця ДМС України оформила рішення - Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 30.12.2023.
Із зазначеним рішенням позивач не погодився та звернувся із позовною заявою до Київського окружного адміністративного суду. За результатами провадження у справі № 320/4610/24, розгляд справи триває, на дату подання цієї позовної заяви рішення не винесено.
Отримавши картку відмову від митного оформлення товару позивач 11.01.2024 помістив товар в режим митного складу, що підтверджується митною декларацією ІМ74ДЕ, від 11.01.2024.
З 10.05.2024 по 16.05.2024 Головним управління ДПС у Київській області проводилась позапланова виїздна документальна перевірка позивача з питань дотримання вимог валютного законодавства за зовнішньоекономічним контрактом від 13.07.2023 № 23ESW1CC/FG02 з нерезидентом «Нанжинг Ессенс Файн-Кемикал, Ко Лтд.» (Китай), за результатами якої складено акт від 17.05.2024 № 31388/10-36-07-09-10/38890954, за висновком якого встановлено порушення позивачем ч. 3 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» та п. 14 постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (далі – Постанова № 18), а саме порушення граничних строків розрахунків за контрактом від 13.07.2023 № 23ESW1CC/FG02 та відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», позивачу нараховано пеню у розмірі 314707,37 грн.
У подальшому, на підставі акта перевірки, 17.06.2024 відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № 30574/0709.
За результатами розгляду скарги на таке рішення, Державною податковою службою України відмовлено у задоволенні скарги позивача залишено без змін податкове повідомлення-рішення № 30574/0709.
Позивач не погоджується з вказаним податковим повідомленням-рішенням та вважає, що останнє підлягає визнанню протиправним та скасуванню, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
При вирішенні спору, суд виходить з наступного.
Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до п. п. 19-1.1.4 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України контролюючі органи, визначені пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 цього Кодексу, здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.
Закон № 2473 визначає правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства.
Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів, грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.
За правилами ч. 3 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).
Відповідно до п. 2 Постанови № 18 банки продовжують роботу з урахуванням обмежень, визначених цією постановою. Банкам забороняється проводити операції, що порушують визначені цією постановою обмеження, сприяють або можуть сприяти їх уникненню.
Пунктом 14-2 Постанови № 18 передбачено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05.04.2022.
Відповідно до приписів ч. 5 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
Згідно з п. п. 5 п. 10 розділу III Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 7 (далі - Інструкція № 7) банк, крім підстав, передбачених у п. 9 розділу III цієї Інструкції, має право завершити здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за наявності документів про припинення зобов`язань за операціями з експорту, імпорту товарів зарахуванням зустрічних однорідних вимог у разі дотримання сукупності таких умов: вимоги випливають із взаємних зобов`язань між резидентом і нерезидентом, які є контрагентами за цими операціями; вимоги однорідні; строк виконання за зустрічними вимогами настав або не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги; між сторонами не було спору щодо характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню. Отже, за порушення граничних строків розрахунків, що встановлюються Національним банком України встановлено відповідальність у вигляді пені.
Судом досліджено, що Головним управління ДПС у Київській області проводилась позапланова виїздна документальна перевірка позивача з питань дотримання вимог валютного законодавства за зовнішньоекономічним контрактом від 13.07.2023 № 23ESW1CC/FG02 з нерезидентом «Нанжинг Ессенс Файн-Кемикал, Ко Лтд.» (Китай), за результатами якої складено акт від 17.05.2024 № 31388/10-36-07-09-10/38890954, за висновком якого встановлено порушення позивачем ч. 3 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» та п. 14 Постанови № 18, а саме порушення граничних строків розрахунків за контрактом від 13.07.2023 № 23ESW1CC/FG02 та відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», позивачу нараховано пеню у розмірі 314707,37 грн.
Так, пеня за порушення строків розрахунків в іноземній валюті є різновидом грошового зобов`язання платника податків та застосовується контролюючим (податковим) органом в порядку, який передбачений для прийняття податкових повідомлень-рішень, а Закон № 2473, зокрема його ст. 13, містить лише встановлення такого виду відповідальності, як пеня за порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею.
На виконання п. 4.1 договору, компанія «Нанжинг Ессенс Файн-Кемикал, Ко Лтд.» 14.08.2023 (дата зазначена у морському коносаменті) здійснила поставку товару позивачу, та товар перейшов через поручні судна у м. Шанхай (Китай) та був відправлений до визначеного умовами договору місця поставки - м. Константа (Румунія). Із м. Константа транспортування товару підтверджується СМR 04.10.2023.
Після перетину кордону України, 09.10.2023 товар, з дозволу та за рішенням Київської митниці, був поміщений на тимчасове зберігання під митним контролем на складах тимчасового зберігання на строк до 07.01.2024, що підтверджується актом від 09.10.2023.
Відповідно до ч. 1 ст. 204 Митного кодексу України (далі – МК України) загальний строк тимчасового зберігання товарів під митним контролем становить 90 календарних днів.
Згідно із ч. 4 ст. 204 МК України до закінчення строків зберігання, зазначених у частинах першій- третій цієї статті, товари, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем, повинні бути: 1) задекларовані до відповідного митного режиму; або 2) передані відповідному митному органу для зберігання та/або розпорядження відповідно до цього Кодексу; або 3) відправлені під митним контролем до інших митних органів для їх подальшого митного оформлення; або 4) вивезені за межі митної території України.
05.12.2023 позивачем була подана декларація для декларування товару в митному режимі імпорту, за результатами якої була отримана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UА100320/2023/001162 від 30.12.2023.
Крім того, до закінчення строку тимчасового зберігання товару, на виконання вимог МК України між позивачем та утримувачем митного складу за адресою: Україна, м. Бориспіль, вулиця Привокзальна, 21, ТОВ «ДЖЕНЕРАЛ ТРАНС АЛЬЯНС» укладено договір № 30/11/Т/МС від 30.11.2023, та товар було поміщено в режим митного складу (підтверджується митною декларацією ІМ 74 ДЕ 23UА10020010036800 від 11.01.2024).
Відповідно до норм ч. 1 ст. 121 МК України митний склад - це митний режим, відповідно до якого іноземні або українські товари зберігаються під митним контролем із умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Згідно з ч. 2 ст. 122 МК України для поміщення товарів у митний режим митного складу митного органу подаються митна декларація, товарно-транспортний документ на перевезення та рахунок (інвойс) або інший документ, який визначає вартість товару. Товари, що поміщуються у митний режим митного складу, декларуються митному органу утримувачем митного складу.
Відповідно до приписів ч. 5 ст. 129 МК України після перебування на митному складі товари, оформлені у митні режими експорту, реекспорту, транзиту, тимчасового вивезення, переробки за межами митної території України, повинні бути в установлений відповідно до цього Кодексу строк вивезені за межі митної території України або поміщені в інший митний режим, який дозволяється щодо таких товарів.
За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 125 МК України строк зберігання товарів у митному, режимі митного складу не може перевищувати 1095 днів від дня поміщення цих товарів у зазначений митний режим.Іноземні товари, що зберігаються в митному режимі митного складу, до закінчення строку їх придатності або строків зберігання, установлених частинами першою і другою цієї статті, повинні бути задекларовані для ввезення на митну територію України в іншому митному режимі або реекспортовані.
Слід зазначити, що на дату проведення податкової перевірки та винесення оскаржуваного рішення, строк визначений ст. 125 МК України - 1095 днів, ще не сплинув.
Згідно зі ст. 128 МК України допускається передача права власності на іноземні товари, поміщені у митний режим митного складу. Інформація про власника таких товарів надається органу доходів і зборів під час випуску зазначених товарів з митного складу. Якщо зміна власника товару передбачає вивезення товару з території України, таке вивезення здійснюється на підставі нових товаросупровідних документів і митної декларації (документа, що її замінює).
Таким чином, момент поставки товару за договором є або момент відвантаження товару на борт судна або момент фактичного перетину товару митного кордону, що підтверджується відмітками митного органу на товаросупровідних документах, а отже, розміщення товару на митному складі ТОВ «ДЖЕНЕРАЛ ТРАНС АЛЬЯНС», підтверджує виконання зобов`язань Компанією «Нанжинг Ессенс Файн-Кемикал, Ко Лтд.» за договором та здійснення поставки товару, тому, сторони виконали свої зобов`язання за договором, а саме позивач (покупець) сплатив вартість товару, а продавець здійснив поставку.
Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
З огляду на це, суд погоджується з доводами сторони позивача про те, що враховуючи те, що зобов`язання сторін за договором були припинені в межах встановленого законом граничного строку, імпортовані товари ввезені в Україну, право власності на товар перейшло до позивача, позивачем не було порушено граничні строки розрахунків з операціями експорту та імпорту товарів. До того ж, про відсутність порушень законодавчо встановлених строків розрахунків за операцією по договору свідчить і довідка № 20.1.0.0.0/7-20240507/879, що видана 07.05.2024 АТ «Приватбанк» (обслуговуючий банк позивача), в якій зазначено, що імпортний платіж від 14.07.2023 на суму 21440,00 доларів США, знятий з валютного нагляду. Також, позивачем вжито всіх дієвих заходів, щодо оскарження рішення ДМС України, що, у своїй сукупності, свідчить про відсутність порушень позивачем норм Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» та відсутність у відповідача підстав для застосування до позивача пені.
Протилежного, відповідачем суду не доведено, з огляду на що, суд вважає, що висновки контролюючого органу про порушення позивачем ч. 3 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» та п. 14 Постанови № 18, а саме порушення граничних строків розрахунків за контрактом від 13.07.2023 № 23ESW1CC/FG02 та нарахування пені у розмірі 314707,37 грн, є необґрунтованими та недоведеними, з урахуванням проаналізованих вище обставин справи та висновків суду.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. 
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. 
Відповідачем під час розгляду даного спору не було доведено правомірності прийнятого рішення, з огляду на що, оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.
Згідно норм ч. 1 ст. 139 КАС України судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. 77, 90, 139, 241-247, 255, 293, 295-297 КАС України, суд,
в и р і ш и в:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СІМЕЙНИЙ САД" до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 17.06.2024 № 30574/0709.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СІМЕЙНИЙ САД" судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 4720,61 грн (чотири тисячі сімсот двадцять гривень 61 коп).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головенко О.Д.