Справа № 954/2176/25
Номер провадження 2/954/311/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року	с-ще Нововоронцовка	

Нововоронцовський районний суд Херсонської області в складі: головуючого судді Гончаренка О.В., за участю секретаря судового засідання Посохіної О.Ю., розглянувши у судовому засіданні в селищі Нововоронцовка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхньорогачицької селищної військової адміністрації Каховського району Херсонської області про визнання права власності, -

в с т а н о в и в :

Представник позивача звернулася до суду з позовом до Верхньорогачицької селищної військової адміністрації Каховського району Херсонської області про визнання права власності. Позовні вимоги мотивує тим, що позивачу ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 19.10.1998 року, посвідченого державним нотаріусом Верхньорогачицької державної нотаріальної контори Кучеренко Л.Є., зареєстрованому в реєстрі за № 730, належить житловий будинок з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною площею 76,3 кв.м, житловою площею 45,5 кв.м. Право власності на вищезазначене домоволодіння позивачем було зареєстровано в КП «Каховське БТІ» ХОР 10.04.1999 року у реєстровій книзі № 12/9, але інформація про реєстрацію зазначеного права власності не була внесена до Державного реєстру речових прав на майно, оскільки реєстру на той час ще не існувало. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та активними бойовими діями, що тривали і дотепер тривають у окупованій частині Херсонської області, позивач вимушений переміститись до більш безпечного міста. З метою реєстрації права власності в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, на домоволодіння, позивач звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно юридичного департаменту Одеської міської ради, подав заяву про державну реєстрацію прав від 30.04.2025 р., реєстраційний номер заяви: 66668058, проте у здійсненні реєстрації права власності позивачу було відмовлено на підставі Рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 79502134 від 18.06.2025 р., винесеного державним реєстратором прав на нерухоме майно Панфіловою О.І. юридичного департаменту Одеської міської ради, з тих підстав, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Звернення до суду з позовом є єдиною можливістю позивача відновити порушені права.
У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила задовольнити. Також позивач на підставі ухвали суду надіслав до суду для ознайомлення оригінали документів щодо права власності на вказаний житловий будинок.
Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановлений законом спосіб, у судове засідання не з`яився. Своїм правом на подання відзиву та доказів на спростування заявлених позовних вимог не скористався.
Дослідивши та проаналізувавши всі обставини справи, суд приймає до уваги наступне.
ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 19.10.1998 року, посвідченого державним нотаріусом Верхньорогачицької державної нотаріальної контори Кучеренко Л.Є., зареєстрованому в реєстрі за № 730, належить житловий будинок з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Вказаний договір купівлі-продажу був зареєстрований позивачем 10.01.1999у Каховському міському БТІ за № 12/9, що вбачається із відповідно реєстраційного посвідчення.
Як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок від 25.09.1998 року житловий будинок в АДРЕСА_1 має загальну площу 76,3 кв.м, в тому числі житлову 45,5 кв.м.
18.06.2025 державним реєстратором прав на нерухоме майно юридичного департаменту Одеської міської ради Панфіловою О.І. постановлено рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 79502134 з тих підстав, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Державним реєстратором зазначено, що отримати інформацію щодо зареєстрованого права власності на вказаний будинок у комунальному підприємстві «Каховське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради на даний час неможливо через тимчасову окупацію збройними силами РФ вказаної території України.
Територія Каховського району Херсонської області, у тому числі с. Чистопілля, з 24.02.2022 належить до тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, згідно з Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України дів 28 лютого 2025 року № 376.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 01 липня 2004 року), права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
У таких випадках ч.1 ст. 392 ЦК України захищає право власності та передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 18.02.2015 у справі № 6-244цс14 зазначив, що за правилами статті 392 ЦК України, позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.
Тобто, вказані дві підстави пред`явлення позову для захисту (визнання) прав власності є самостійними та такими, що можуть не залежати одна від одної, про що свідчить їх виокремлення у ст. 392 ЦК України і про що наголошується у зазначеному рішенні Верховного Суду.
Крім того, у постанові Верховного Суду від 07.10.2015 у справі № 6-1622цс1 вказується, що відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема і правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне у позивача права власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.
Згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм праве викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, тлумачення норми ч.1 ст. 392 ЦК України та правові висновки Верховного Суду свідчать, що власник має право звернутись із позовом про визнання його права власності у випадку втрати ним документа, який засвідчує його прав власності, що є достатньою та самостійною підставою для застосування ч.1 ст. 39 ЦК України.
Згідно зі статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна людина має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте, виникнення права власності на будинки, квартири, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року.
Таким чином, за змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, квартири, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.
Відповідно до ч. ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Проаналізувавши вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 263, 265 ЦПК України, ст.1216-1218, 1261 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Верхньорогачицької селищної військової адміністрації Каховського району Херсонської області про визнання права власності – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право приватної власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться у АДРЕСА_1 .
Після набрання рішенням законної сили повернути позивачу ОСОБА_1 оригінал договору купівлі-продажу житлового будинку від 19.10.1998 року, реєстраційне посвідчення Каховського БТІ, технічний паспорт на житловий будинок від 25.09.1998 року.
Рішення суду може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя	О.В. Гончаренко