ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/8664/25 Головуючий у 1 інстанції: Жук Р.В.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.
Суддів Кузьмишиної О.М.
Ключковича В.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Рівненської митниці на рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Будпостач» до Рівненської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач – Приватне підприємство «Будпостач» (далі – ПП «Будпостач») звернувся до суду з позовом до Рівненської митниці, в якому просив визнати протиправними та скасувати рішень від 31.01.2025 №UA204150/2025/000006/1 та від 07.02.2025 №UA204150/2025/000008/1 про коригування митної вартості товарів.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 12 травня 2025 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Рівненської митниці від 31.01.2025 №UA204150/2025/000006/1 про коригування митної вартості товарів. Визнано протиправним та скасовано рішення Рівненської митниці від 07.02.2025 №UA204150/2025/000008/1 про коригування митної вартості товарів.
Не погодившись з рішенням суду, відповідач – Рівненська митниця звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт зазначає про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неповних відомостей стосовно умов придбання товарів, в тому числі і стосовно числових значень складових митної вартості.
03 липня 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Будпостач» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому підтримує позицію суду першої інстанції.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 09.11.2017 між ПП «Будпостач» та виробником товарів компанією TAIZHOU OUKE TECHNOLOGY CO., LTD (Китай) (продавець) було укладено прямий контракт №962, відповідно до якого, продавець виробляє та продає, а покупець приймає і оплачує товари подрібнювані кормів, насосне обладнання, приладдя та запасні частини до них. Найменування (перелік), кількість, ціна, умови та строки поставки вказуються у проформах-інвойсах та інвойсах, що є невід`ємною частиною контракту. Сторони домовилися, що товари поставляються згідно з правилами Інкотермс 2020, що зазначаються в інвойсі.
24 лютого 2020 року ПП «Будпостач» уклало з ТОВ «Мерск Україна Лтд» (експедитор) договір транспортного експедирування №UA00072711 з метою організації перевезення товарів до України.
14 лютого 2022 року ПП «Будпостач» уклало з компанією Maersk A/S (Королівство Данія) (перевізник) договір №UA00072649 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів.
01 вересня 2024 року продавцем надано ПП «Будпостач» прайс-лист щодо вартості насосів на умовах поставки FOB порт NINGBO (Китайська Народна Республіка) відповідно до правил Інкотермс 2020.
28 листопада 2024 року продавцем оформлено комерційний інвойс №24OUKEA-120B на поставку водяних насосів вартістю 47 680,50 доларів США, а також комерційний інвойс №24OUKEA-120C на поставку водяних насосів вартістю 46 720,00 доларів США, загальною вартістю 94 400,50 доларів США, на умовах оплати протягом 180 днів після доставки товару та на умовах поставки FOB порт NINGBO (Китайська Народна Республіка) відповідно до правил Інкотермс 2020. Цього ж дня продавцем надано ПП «Будпостач» пакувальні листи до зазначених комерційних інвойсів.
01 грудня 2024 року митними органами Китайської Народної Республіки оформлено митні декларації №310120240514954168 на суму 47 680,50 доларів США та №310120240514954173 на суму 46 720,00 доларів США, митна вартість товарів у яких відповідає вартості, визначеній у комерційних інвойсах.
02 грудня 2024 року продавцем передано перевізнику товари, зазначені у комерційних інвойсах, для їх транспортування з Китайської Народної Республіки до порту Гданськ (Республіка Польща), що підтверджується коносаментом №APU093864.
02 грудня 2024 року продавцем оформлено сертифікат походження товару №24С3326А2480/50035 на товари, зазначені у комерційному інвойсі №24OUKEA-120C, а 19 грудня 2024 року – сертифікат походження товару №24С3326А2480/50036 на товари, зазначені у комерційному інвойсі №24OUKEA-120B, якими підтверджується походження товарів з Китайської Народної Республіки.
13 січня 2025 року ТОВ «Мерск Україна Лтд» виставило ПП «Будпостач» рахунок-фактуру №5653443084 для оплати транспортно-експедиційних послуг, а компанія Maersk A/S (Королівство Данія) – інвойс №5653443085 для оплати послуг з міжнародного перевезення товарів.
17 січня 2025 року ТОВ «Мерск Україна Лтд» видало ПП «Будпостач» довідку про транспортні витрати №42, відповідно до якої вартість транспортування товарів за межами митної території України становить 245 317,33 грн, а також 2 874,71 доларів США.
31 січня 2025 року ПП «Будпостач» подало до Рівненської митниці митну декларацію №25UA204150000227U1 для митного оформлення товарів, у якій митну вартість товарів визначило за основним методом – за ціною договору (контракту), зазначивши у графі 22 декларації загальну фактурну вартість товару у розмірі 94 400,50 доларів США.
31 січня 2025 року на підтвердження заявленої митної вартості товарів ПП «Будпостач» подало до Рівненської митниці документи, передбачені статтею 53 Митного кодексу України, перелік яких наведений у графі 44 митної декларації. Факт їх подання також підтверджується відомостями, зазначеними у картці відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні №UA204150/2025/000021, оформленій Рівненською митницею, а саме: контрактом від 09 листопада 2017 року №962 з доповненнями; прайс-листом продавця від 01 вересня 2024 року; комерційними інвойсами від 28 листопада 2024 року №24OUKEA-120B та №24OUKEA-120C; пакувальними листами до зазначених інвойсів; митними деклараціями Китайської Народної Республіки від 01 грудня 2024 року №310120240514954168 та №310120240514954173; сертифікатами походження товару від 02 грудня 2024 року №24С3326А2480/50035 та від 19 грудня 2024 року №24С3326А2480/50036; договором транспортного експедирування від 24 лютого 2020 року №UA00072711; договором від 14 лютого 2022 року №UA00072649 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів; коносаментом від 02 грудня 2024 року №APU093864; рахунком-фактурою ТОВ «Мерск Україна Лтд» від 13 січня 2025 року №5653443084; інвойсом компанії Maersk A/S від 13 січня 2025 року №5653443085; довідкою про транспортні витрати від 17 січня 2025 року №42; залізничними накладними УМВС від 25 січня 2025 року №00641 та №00698, відповідно до яких товар доставлено з порту Гданськ (Республіка Польща) до Рівненської митниці; каталожними даними на товар від 31 січня 2025 року; відомостями з мережі Інтернет щодо вартості ідентичних товарів на ринку Китайської Народної Республіки; видатковими накладними ПП «Будпостач» щодо реалізації ідентичних товарів на території України та декларацією митної вартості.
31 січня 2025 року після перевірки поданих ПП «Будпостач» документів Рівненська митниця направила декларанту електронне повідомлення №17647, у якому зазначила, що подані документи, на її думку, містять неточності, у зв`язку з чим запропонувала надати додаткові документи, а саме: висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; виписку з бухгалтерської документації продавця; транспортні (перевізні) документи за маршрутом Гданськ (Республіка Польща) – Шебжешин (Республіка Польща); проформу-інвойс; а також переклади митних декларацій країни відправлення (Китайська Народна Республіка) від 01 грудня 2024 року №310120240514954168 та №310120240514954173.
31 січня 2025 року ПП «Будпостач» листом, наданим у відповідь на зазначене електронне повідомлення, повідомило Рівненську митницю про те, що всі наявні документи вже були подані разом із митною декларацією.
Також, 31 січня 2025 року Рівненська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA204150/2025/000006/1, яким визначила митну вартість імпортованих ПП «Будпостач» товарів із застосуванням резервного методу, а саме: товару №2 – на рівні 2,42 доларів США за 1 кг, джерелом інформації для визначення митної вартості зазначено митну декларацію від 15 січня 2024 року №UA403070/2024/000347; товару №3 – на рівні 3,02 доларів США за 1 кг, джерелом інформації визначено митну декларацію від 26 січня 2024 року №UA902080/2024/800300.
31 січня 2025 року на підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товарів Рівненська митниця оформила картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204150/2025/000021.
Крім того, 20 жовтня 2023 року між ПП «Будпостач» та компанією ZHEJIANG HANGTAI IMPORT AND EXPORT CO. LTD (Китайська Народна Республіка) укладено зовнішньоекономічний контракт №1673, відповідно до умов якого, а також додатка №1 від 09 вересня 2023 року, продавець зобов`язався виробляти та поставляти, а покупець – приймати та оплачувати гантелі, скакалки, еспандери, гумки, килимки для йоги, ракетки для бадмінтону та тенісу, м`ячі, самокати та інші товари. При цьому найменування (перелік), кількість, ціна, умови та строки поставки визначаються у проформах-інвойсах та комерційних інвойсах, що є невід`ємними частинами контракту. Сторони також погодили, що поставка товарів здійснюється відповідно до правил Інкотермс 2020 на умовах, визначених у відповідних інвойсах.
02 вересня 2024 року продавцем надано ПП «Будпостач» прайс-лист щодо вартості товарів на умовах поставки FOB порт NINGBO (Китайська Народна Республіка) відповідно до правил Інкотермс 2020.
06 вересня 2024 року продавцем оформлено проформу-інвойс на суму 40 609,16 доларів США на умовах 100-відсоткової попередньої оплати та на умовах поставки FOB порт NINGBO (Китайська Народна Республіка) відповідно до правил Інкотермс 2020.
04 жовтня 2024 року ПП «Будпостач» на виконання умов контракту №1673 перерахувало продавцю платіжною інструкцією в іноземній валюті №252 грошові кошти у розмірі 10 152,29 доларів США в оплату самокатів.
20 листопада 2024 року ПП «Будпостач» на виконання умов зазначеного контракту перерахувало продавцю платіжною інструкцією в іноземній валюті №291 грошові кошти у розмірі 30 456,87 доларів США в оплату спортивного інвентарю. Загальна сума перерахованих коштів склала 40 609,16 доларів США, що відповідає вартості товару, визначеній у проформі-інвойсі.
05 грудня 2024 року продавцем надано ПП «Будпостач» комерційний інвойс №НТ-2024-9-6 на поставку товарів вартістю 37 274,16 доларів США на умовах попередньої оплати та поставки FOB порт NINGBO (Китайська Народна Республіка) відповідно до правил Інкотермс 2020, а також пакувальний лист до зазначеного комерційного інвойсу.
24 грудня 2024 року продавцем передано товар перевізнику для доставки до порту Гданськ (Республіка Польща), що підтверджується коносаментом №APU088969.
13 січня 2025 року на товар, зазначений у комерційному інвойсі, продавцем оформлено сертифікат походження №C25MA2DCNAUX0001, який підтверджує походження товару з Китайської Народної Республіки.
03 лютого 2025 року ТОВ «Мерск Україна Лтд» виставило ПП «Будпостач» рахунок-фактуру №5653452097 для оплати транспортно-експедиційних послуг, а компанія Maersk A/S (Королівство Данія) – інвойс №5653452100 для оплати послуг міжнародного перевезення товару.
03 лютого 2025 року ТОВ «Мерск Україна Лтд» видало ПП «Будпостач» довідку про транспортні витрати №14, відповідно до якої вартість транспортування товару за межами митної території України становить 122 206,03 грн, а також 1 465,76 доларів США.
03 лютого 2025 року відповідно до залізничної накладної УМВС №00833 товар залізничним транспортом доставлено з порту Гданськ (Республіка Польща) до Рівненської митниці.
06 лютого 2025 року ПП «Будпостач» подало до Рівненської митниці митну декларацію №25UA204150000259U3 для митного оформлення товару, у якій визначило митну вартість за основним методом – за ціною договору (контракту), зазначивши у графі 22 митної декларації загальну фактурну вартість товару у розмірі 37 274,16 доларів США.
06 лютого 2025 року на підтвердження заявленої митної вартості товару ПП «Будпостач» подало до Рівненської митниці документи, передбачені статтею 53 Митного кодексу України, перелік яких наведено у графі 44 митної декларації. Факт їх подання також підтверджується відомостями, зазначеними у картці відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні №UA204150/2025/000025, оформленій Рівненською митницею, а саме: контрактом від 20 жовтня 2023 року №1673 з додатковою угодою; прайс-листом продавця від 02 вересня 2024 року; комерційним інвойсом від 05 грудня 2024 року №НТ-2024-9-6; платіжними інструкціями в іноземній валюті від 04 жовтня 2024 року №252 та від 20 листопада 2024 року №291; сертифікатом походження товару від 13 січня 2025 року №C25MA2DCNAUX0001; договором транспортного експедирування від 24 лютого 2020 року №UA00072711; договором від 14 лютого 2022 року №UA00072649 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів; коносаментом від 24 грудня 2024 року №APU088969; рахунком-фактурою ТОВ «Мерск Україна Лтд» від 03 лютого 2025 року №5653452097; інвойсом компанії Maersk A/S від 03 лютого 2025 року №5653452100; довідкою про транспортні витрати від 03 лютого 2025 року №14; залізничною накладною УМВС від 03 лютого 2025 року №00833, відповідно до якої товар доставлено з порту Гданськ (Республіка Польща) до Рівненської митниці; презентацією товару від 06 лютого 2025 року та декларацією митної вартості.
07 лютого 2025 року Рівненська митниця направила декларанту електронне повідомлення №17723, у якому запропонувала надати додаткові документи, а саме: висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій щодо вартості товару або сировини; пакувальний лист, зазначений у графі 24 залізничної накладної УМВС від 03 лютого 2025 року №00833; копію митної декларації країни відправлення; транспортні документи та документи, що підтверджують понесені витрати за всім маршрутом перевезення товару до митного кордону України; каталоги, прейскуранти (прайс-листи) та специфікації виробника товару.
ПП «Будпостач» листом від 07 лютого 2025 року, наданим у відповідь на зазначене електронне повідомлення, повідомило Рівненську митницю про те, що всі наявні документи вже були подані разом із митною декларацією.
07 лютого 2025 року Рівненська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA204150/2025/000008/1, яким визначила митну вартість імпортованого ПП «Будпостач» товару із застосуванням резервного методу на рівні 3,77 доларів США за 1 кг, зазначивши джерелом інформації митну декларацію від 26 листопада 2024 року №24UA500590000993U3.
Також, 07 лютого 2025 року на підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товарів Рівненська митниця оформила картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204150/2025/000025.
Не погоджуючись із рішеннями про коригування митної вартості та картками відмов у митному оформленні (випуску) товарів, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України, Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.
Відповідно до частини 1 статті 318 Митного кодексу України (далі - МК України), визначено, що усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України, підлягають митному контролю.
Згідно з пунктами 23 та 24 частини 1 статті 4 МК України, митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
За приписами статей 49, 50 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Частинами першою та другою статті 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Відповідно до частини четвертої статті 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 МК України).
Статтею 53 МК України визначено перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.
Відповідно до частини першої цієї статті, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Згідно з частиною другою статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною третьою статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Частиною першою статті 54 МК України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частина друга статті 54 МК України).
За змістом частини шостої статті 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно зі статтею 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Отже, у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.
Як вбачається з матеріалів справи, під час митного оформлення товарів за митною декларацією №25UA204150000227U1 ПП «БУДПОСТАЧ» подало до Рівненської митниці документи, передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України, а саме: контракт від 09.11.2017 №962 між позивачем та компанією TAIZHOU OUKE TECHNOLOGY CO., LTD (Китай) з доповненнями до контракту; прайс-лист продавця від 01.09.2024 щодо ціни товарів на умовах поставки FOB порт NINGBO Китай правил Інкотермс 2020; комерційний інвойс від 28.11.2024 №24OUKEA-120B для відвантаження товарів за ціною 47 680,50 доларів США, на умовах поставки FOB порт NINGBO Китай правил Інкотермс 2020; комерційний інвойс від 28.11.2024 №24OUKEA-120C для відвантаження товарів за ціною 46 720,00 доларів США, на умовах поставки FOB порт NINGBO Китай правил Інкотермс 2020; пакувальний лист до комерційного інвойсу від 28.11.2024 №24OUKEA-120B; пакувальний лист до комерційного інвойсу від 28.11.2024 №24OUKEA-120C; митну декларацію Китаю від 01.12.2024 №310120240514954168 для вивезення товарів в Україну; митну декларацію Китаю від 01.12.2024 №310120240514954173 для вивезення товарів в Україну; сертифікат походження товару від 02.12.2024 №24С3326А2480/50035; сертифікат походження товару від 19.12.2024 №24С3326А2480/50036; договір транспортного експедирування від 24.02.2020 №UA00072711 між позивачем та ТОВ «Мерск Україна ЛТД»; договір від 14.02.2022 №UA00072649 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів між позивачем і компанією Maersk A/S (Данія); коносамент від 02.12.2024 № APU093 864 про перевезення товарів водним транспортом до порту Гданськ у Польщі; рахунок-фактура експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» від 13.01.2025 № 5653443084 для оплати позивачем експедиторських послуг при транспортуванні товарів; інвойс компанії перевізника Maersk A/S (Данія) від 13.01.2025 №5653443085 для оплати позивачем послуг з транспортування товарів; довідку експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 17.01.2025 №42, згідно з якою вартість послуг транспортування товарів за межами території України складає 245 317,33 грн., а також 2874,71 доларів США; залізничні накладні УМВС від 25.01.2025 №00641 та 00698, згідно з якими товари з порту Гданськ у Польщі були доставлені до Рівненської митниці; каталожні дані на товари від 31.01.2025; відомості з мережі Інтернет про ціну ідентичних товарів на ринках Китаю; видаткові накладні позивача про реалізацію ідентичних товарів в Україні; декларацію митної вартості.
Також, під час митного оформлення товарів за митною декларацією №25UA204150000259U3 ПП «БУДПОСТАЧ» надало Рівненській митниці контракт від 20.10.2023 №1673 між позивачем та компанією ZHEJIANG HANGTAI IMPORT AND EXPORT CO.LTD (Китай) з додатковою угодою; прайс-лист продавця від 02.09.2024 щодо ціни товарів на умовах поставки FOB порт NINGBO Китай правил Інкотермс 2020; комерційний інвойс від 05.12.2024 №НТ-2024-9-6 для відвантаження товарів за ціною 37 274,16 доларів США, на умовах поставки FOB порт NINGBO Китай правил Інкотермс 2020; платіжну інструкцію в іноземній валюті від 04.10.2024 №252 про оплату продавцю товарів грошових коштів у розмірі 10 152,29 доларів США; платіжну інструкцію в іноземній валюті від 20.11.2024 №252 про оплату продавцю товарів грошових коштів у розмірі 30 456,87 доларів США; сертифікат походження товару від 13.01.2025 №C25MA2DCNAUX0001; договір транспортного експедирування від 24.02.2020 №UA00072711 між позивачем та ТОВ «Мерск Україна ЛТД»; договір від 14.02.2022 №UA00072649 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів між позивачем і компанією Maersk A/S (Данія); коносамент від 24.12.2024 № APU088969 про перевезення товарів водним транспортом з Китаю до порту Гданськ у Польщі; рахунок-фактуру експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» від 03.02.2025 № 5653452097 для оплати позивачем експедиторських послуг при транспортуванні товарів; інвойс компанії перевізника Maersk A/S (Данія) від 03.02.2025 №5653452100 для оплати позивачем послуг з транспортування товарів; довідку експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 03.02.2025 №14, згідно з якою вартість послуг транспортування товарів за межами території України складає 122 206,03 грн., а також 1465,76 доларів США; залізничну накладну УМВС від 03.02.2025 №00833, згідно з якою товари з порту Гданськ у Польщі були доставлені до Рівненської митниці; презентацію на товари від 06.02.2025; декларацію митної вартості.
Колегія суддів зазначає, що подані ПП «БУДПОСТАЧ» документи у своїй сукупності містять усі необхідні відомості щодо найменування товарів, їх кількості, умов поставки, ціни товарів та складових митної вартості, дозволяють ідентифікувати оцінюваний товар та перевірити правильність визначення митної вартості за основним методом.
При цьому, зі змісту оскаржуваних рішень про коригування митної вартості вбачається, що фактично підставою для невизнання заявленої митної вартості стали окремі зауваження митного органу щодо ненадання пакувальних листів, окремих транспортних документів, документів щодо оплати транспортних послуг, відсутності перекладу митної декларації країни відправлення, а також окремих відомостей в інвойсах та інших супровідних документах.
Однак, колегія суддів вважає, що наведені обставини самі по собі не свідчать про неповноту чи недостовірність відомостей щодо митної вартості товарів та не підтверджують неможливості застосування основного методу визначення митної вартості.
Посилання апелянта на те, що у графі 24 накладної УМВС від 03.02.2025 № 00833 зазначений пакувальний лист, який до митного оформлення не наданий, колегія суддів вважає необґрунтованими.
Відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, пакувальний лист не належить до переліку основних документів, які підтверджують митну вартість товарів.
При цьому, сам по собі пакувальний лист містить відомості щодо кількості місць, пакування та маркування товару, однак не містить відомостей щодо ціни товару, умов його придбання чи числових значень складових митної вартості. Відтак, ненадання такого документа не впливає на можливість перевірки правильності визначення митної вартості товарів та не може свідчити про недостовірність відомостей, заявлених декларантом.
Крім того, відповідачем не наведено жодних обставин, які б свідчили про те, що відсутність зазначених пакувальних листів унеможливила перевірку ціни товару або будь-якої із складових митної вартості. Фактично наведений довід зводиться виключно до констатації відсутності окремого документа без встановлення його впливу на правильність визначення митної вартості, що не відповідає вимогам статей 53 та 54 Митного кодексу України.
Також, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про ненадання транспортних документів та документів, які підтверджують витрати за усім маршрутом перевезення товарів до митного кордону України.
Матеріали справи свідчать, що ПП «БУДПОСТАЧ» подало до митного оформлення договори перевезення та транспортного експедирування, рахунки за транспортні послуги, коносаменти, залізничні накладні та довідки про транспортні витрати, які містять відомості про вартість перевезення товарів та дозволяють встановити числові значення відповідної складової митної вартості.
При цьому, Митний кодекс України не встановлює вичерпного переліку документів, якими може підтверджуватись транспортна складова митної вартості.
Якщо законом не визначено докази, виключно якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. МК України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому, довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.
Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі №804/16553/14 від 31.05.2019.
Водночас, відповідачем не встановлено жодних розбіжностей між відомостями, зазначеними у поданих транспортних документах, та відомостями, заявленими декларантом у митній декларації, а також, не наведено доказів того, що витрати на перевезення були визначені позивачем неправильно або не в повному обсязі.
Крім того, необґрунтованими є доводи апелянта щодо ненадання платіжних документів на підтвердження оплати транспортних послуг.
Так, предметом контролю правильності визначення митної вартості є встановлення числових значень складових митної вартості товару, а не перевірка факту здійснення оплати на певну дату. Сам факт ненадання платіжних документів за наявності рахунків на транспортні послуги, договорів перевезення та довідок про транспортні витрати не свідчить про недостовірність заявленої митної вартості та не спростовує визначених декларантом показників.
Слід зазначти, що умови укладених договорів передбачали здійснення оплати у майбутньому після надання відповідних послуг або у визначені сторонами строки. Відтак, відсутність станом на дату митного оформлення документів про оплату не свідчить про відсутність відповідних витрат та жодним чином не впливає на правильність визначення митної вартості товару.
З приводу доводів апелянта щодо відсутності перекладу митної декларації країни відправлення, слід зазначити наступне.
Верховний Суд у постанові від 15.02.2024 у справі № 815/5838/17, касаційне провадження № К/9901/49462/18, зазначив, що перелік основних документів, які підтверджують митну вартість товарів, наведений у статті 53 Митного кодексу України і в ньому відсутній такий документ, як «експортна декларація країни відправлення». Такий документ може бути поданий для митного оформлення, але лише в якості додаткового, у тому випадку, якщо виникає необхідність в уточненні показників основних документів. Таким чином, Верховний Суд погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що твердження відповідача щодо неможливості перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості товару, у зв`язку з ненаданням перекладу митної декларації країни відправлення, є такими, що не ґрунтуються на законодавстві та спростовується наданими позивачем документами.
Експортна декларація країни відправлення не входять у перелік документів, визначених ч. 2 ст. 53 МК України, а тому відсутність перекладу експортної декларації не може бути підставою для витребування додаткових документів.
Також, колегія суддів наголошує, що відповідачем не обґрунтовано, які саме складові митної вартості залишилися непідтвердженими у зв`язку з ненаданням зазначених документів та яким чином їх відсутність впливає на визначення ціни товару, що фактично сплачена або підлягає сплаті.
Саме лише неподання окремих документів, не передбачених частиною другою статті 53 МК України, як обов`язкових документів для підтвердження митної вартості, не може бути достатньою підставою для відмови у застосуванні першого методу визначення митної вартості.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню резервного методу.
Враховуючи вищевказане, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваних рішень Рівненської митниці від 31.01.2025 №UA204150/2025/000006/1 та від 07.02.2025 №UA204150/2025/000008/1 про коригування митної вартості товарів.
Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог Приватного підприємства «Будпостач» та наявність правових підстав для їх задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Рівненської митниці залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 травня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Кузьмишина О.М.

Ключкович В.Ю.