ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ,01032,тел.(044)235-95-51,е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" квітня 2026 р.  м. Київ Справа № 911/2739/19 
Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., за участю секретаря судового засідання Войтенка В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи
за позовом 	Керівника Фастівської місцевої прокуратури в інтересах держави	
до 	1. Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області 2. Ковалівської сільської ради 3. Фермерського господарства «Невзгляденко»	
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача	ОСОБА_1 	
про 	визнання недійсними наказів та договорів 	
за участю представників:
прокурора:	не з`явився	
відповідачів 1, 2:	не з`явилися 	
відповідача 3:	Каба Д.В. – адвокат, ордер від 25.02.2026 серія ВА № 1142154 	
третьої особи:	не з`явився	
суть спору:
До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Керівника Фастівської місцевої прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Фермерського господарства «Невзгляденко» про визнання недійсними наказів Головного управління Держземагенства у Київській області від 02.04.2015 № 10-2997/15-15-сг, від 02.04.2015 № 10-3004/15-15-сг, від 02.04.2015 № 10-2998/15-15-сг, від 02.04.2015 №10-3002/15-15-сг, від 02.04.2015 № 10-3000/15-15-сг, від 03.07.2015 № 10-394/36-15-сг, від 04.12.2014 № 10-11110/15-14-сг, від 03.12.2015 № 10-8385/36-15-сг, від 04.12.2014 № 10-11103/15-14-сг, від 04.12.2014 № 10-11108/15-14-сг, від 04.12.2014 № 10-11105/15-14-сг, від 04.12.2014 № 10-11104/15-14-сг, від 04.12.2014 № 10-11112/15-14-сг, від 02.04.2015 № 10-3003/15-15-сг, від 02.04.2015 № 10-2994/15-15-сг щодо затвердження проектів із землеустрою та надання земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства, що розташовані на території Фастівського району Київської області; визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок з кадастровими номерами 3224986900:01:007:0100, 3224986900:01:007:0095, 3224986900:01:007:0098, 3224986900:01:007:0096, 3224983500:01:001:0099, 3224985100:01:003:0215, 3224955600:04:001:0051, 3224984200:03:006:0346, 3224955600:04:001:0053, 3224955600:04:002:0140, 3224955600:04:001:0050, 3224955600:04:001:0054, 3224955600:04:001:0052, 3224986900:01:008:0070, 3224986900:01:008:0069 від 02.11.2015 №№ 1295, 1281, 1301, 1277, 1299, 1275, 1289, 1261, 1287, 1285, 1273, 1269, 1279, 1297, від 17.12.2015 № 1446, укладені з ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства.
В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що оспорюванні накази ГУ Держгеокадастру у Київській області прийняті з порушенням вимог земельного законодавства, договори оренди землі укладені всупереч законодавчо встановленої процедури набуття права оренди на земельні ділянки з метою ведення фермерського господарства, оскільки громадянин ОСОБА_1 звернувся для отримання земельних ділянок за спрощеною процедурою без обов`язкового проведення земельних торгів, не маючи наміру ведення фермерського господарства особисто та вже маючи інші створені фермерські господарства. Порушення інтересів держави керівник Фастівської місцевої прокуратури вбачає у тому, що незаконне прийняття оскаржуваних наказів та на їх виконання укладання відповідачами спірних договорів суперечить принципам регулювання земельних відносин, що закріплені в ст. 14 Конституції України та ст. 6 Земельного кодексу України. 
Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/2739/19, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 .
В установлений судом строк Головне управління Держгеокадастру у Київській області подало суду відзив на позовну заяву від 19.12.2019 (вх. № суду 25308/19 від 19.12.2019), відповідно до якого проти позову прокурора заперечує та просить відмовити у його задоволенні з мотивів того, що при передачі ОСОБА_1 земельних ділянок (винесенні наказів, укладенні договорів), Головне управління Держгеокадастру у Київській області діяло у межах наданих законодавством повноважень та керувався виключно вимогами чинного законодавства. Оскаржувані прокурором накази є ненормативними актами, які вичерпують свою дію внаслідок їх виконання, а тому їх скасування чи визнання недійсними не породжує наслідків для користувачів земельних ділянок, що унеможливлює задоволення позовних вимог у цій частині.
Керівник Фастівської місцевої прокуратури надіслав до суду відповідь на відзив Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 24.12.2019 № 38-69-7036вих19 (вх. № суду 25767/19 від 27.12.2019), в якій наводить власні спростування на доводи Головного управління Держгеокадастру у Київській області, викладені у відзиві на позовну заяву.
Фермерське господарство «Невзгляденко» надіслало до суду відзив на позовну заяву від 02.01.2020 № 02/01/20120 (вх. № суду 221/20 від 08.01.2020), відповідно до якого просить застосувати позовну давність при вирішенні спору за позовом прокурора та в позові відмовити повністю, посилаючись, зокрема, на те, що прокурором не доведено порушення інтересів держави оспорюваними ним наказами, договорами оренди землі, позаяк Головне управління Держгеокадастру у Київській області прийняло оспорювані накази в межах повноважень та з дотриманням вимог законодавства та передача спірних земельних ділянок в оренду ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства була здійснена відповідно до чинного законодавства України. Що стосується доводів прокурора про те, що ОСОБА_1 є керівником та засновником інших фермерських господарств, які зареєстровані у 2007 році, то такі доводи є некоректними, оскільки обсяг інформації у наданих ним витягів з ЄДР формується не на дату державної реєстрації таких фермерських господарств, а на дату формування витягу з ЄДР. Прокурором не враховано, що такі ФГ придбані Невзгляденком В.М. у 2019 року, що підтверджується копіями договорів купівлі-продажу. Доводи прокурора про те, що ОСОБА_1 нібито не мав наміру створювати фермерське господарство, а переслідував мету отримання земельних ділянок в користування поза встановленим Земельним кодексом України порядком, без проведення аукціону, є припущенням, яке не підтверджено належними та допустимими доказами. Задоволення позову прокурора та позбавлення фермерського господарства прав на спірні земельні ділянки є непропорційним втручання у право орендаря на мирне володіння майном та є порушенням статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Керівник Фастівської місцевої прокуратури надіслав до суду відповідь на відзив Фермерського господарства «Невзгляденко» від 11.01.2020 № 38-65-147-вих20 (вх. № суду 812/20 від 14.01.2020), в якій наводить власні спростування на доводи фермерського господарства, викладені у відзиві на позовну заяву.
Фермерське господарство «Невзгляденко» подало до суду: заперечення на відповідь на відзив від 27.01.2020 № 27/01/2020-1 (вх. № суду 1742/20 від 27.01.2020), в яких наводить власні спростування на доводи прокурора, викладені у відповіді на відзив; заяву від 10.02.2020 № 10/02/2020-1 (вх. № суду 3521/20 від 14.02.2020) про долучення доказів.
Прокуратура Київської області подала до суду пояснення від 21.02.2020 № 05/9/2-295вих.-20 (вх. № суду 4224/20 від 24.02.2020).
Фермерське господарство «Невзгляденко» подало до суду заяву від 24.02.2020 № 24/02/2020-2 (вх. № суду 4342/20 від 25.02.2020) про долучення доказів. 
Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.02.2020 у даній справі позов керівника Фастівської місцевої прокуратури в інтересах держави №38-69-5864вих19 від 31.10.2019 (вх.№2845/19 від 04.11.2019) до Головного управління Держгеокадастру у Київській області та Фермерського господарства «Невзгляденко», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання недійсними наказів та договорів залишено без розгляду. 
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.06.2020, ухвалу Господарського суду Київської області від 26.02.2020 скасовано. Матеріали даної справи передано на розгляд до Господарського суду Київської області.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.08.2020 продовжено розгляд даної справи в підготовчому судовому засіданні.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.12.2020 провадження у даній справі № 911/2739/19 закрито.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.02.2023 скасовано ухвалу Господарського суду Київської області від 21.12.2020 про закриття провадження у даній справі, справу № 911/2739/19 передано для продовження розгляду до Господарського суду Київської області.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.03.2023 матеріали даної справи передано до розгляду судді Ю.В. Подоляку. 
Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.03.2023 прийнято справу № 911/2739/19 до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Фермерське господарство «Невзгляденко» подало до суду заяву від 22.08.2023 (вх. № суду 15991/23 від 22.08.2023), в якій просить суд витребувати від прокурора у даній справі письмові пояснення щодо джерел отримання ним всіх ксерокопій оспорюваних договорів оренди землі, які фермерське господарство ставить під сумнів, а також належним чином засвідчені копії оспорюваних договорів оренди землі; не брати до уваги всі надані прокурором ксерокопії оспорюваних договорів оренди землі; виключити всі ксерокопії оспорюваних договорів оренди землі, які фермерське господарство ставить під сумнів, з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів.
Суд розглянувши заяву Фермерського господарства «Невзгляденко» від 22.08.2023 (вх. № суду 15991/23 від 22.08.2023) про витребування, заслухавши присутніх в судовому засіданні представників фермерського господарства та третьої особи, суд постановив протокольну ухвалу, якою відмовив в її задоволенні.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.08.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 
Київська обласна прокуратура подала до суду лист від 23.10.2023 (вх. № суду 20123/23 від 24.10.2023) про долучення доказів; клопотання від 23.10.2023 (вх. № суду 10122/23 від 24.10.2023) про залучення до участі у справі в якості співвідповідача Ковалівську сільську раду.
Заступник керівника Київської обласної прокуратури подав до суду заяву від 13.11.2023 (вх. № суду 21405/23 від 14.11.2023) про заміну учасника справи його процесуальним правонаступником, відповідно до якої просить замінити Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області в частині позовних вимог щодо визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок з кадастровими номерами 3224985100:01:003:0215 та 3224983500:01:001:0099 на його процесуального правонаступника – Ковалівську сільську раду.
В судовому засіданні призначеному на 14.11.2023, розглянувши клопотання Київської обласної прокуратури від 23.10.2023 (вх. № суду 10122/23 від 24.10.2023) про залучення до участі у справі в якості співвідповідача Ковалівську сільську раду, заслухавши присутніх в судовому засіданні прокурора та представника фермерського господарства, суд постановив протокольну ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання від 14.11.2023, якою залишив вказане клопотання прокурора без розгляду, у зв`язку з тим, що заявлене клопотання не було підтримано прокурором через подання іншої заяви від 13.11.2023 (вх. № суду 21405/23 від 14.11.2023) про заміну учасника справи його процесуальним правонаступником.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.12.2023 зупинено провадження у даній справі № 911/2739/19 до перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у справі № 925/1133/18.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.10.2025 провадження у справі № 911/2739/19 поновлено та призначено у даній справі судове засідання.
Через систему «Електронний суд» Фермерське господарство «Невзгляденко» подало до суду додаткові пояснення від 09.03.2026 (вх. № суду 3988/26 від 09.03.2026).
Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.03.2026 заяву Заступника керівника Київської обласної прокуратури від 13.11.2023 (вх. № суду 21405/23 від 14.11.2023) про заміну учасника справи задоволено. Здійснено заміну першого відповідача – Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області на його правонаступника Ковалівську сільську раду в частині позовних вимог про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок з кадастровими номерами 3224985100:01:003:0215, 3224983500:01:001:0099 від 02.11.2015 №№ 1297, 1301, укладені з ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства. Запропоновано Ковалівській сільській раді подати пояснення по суті спору.
Через систему «Електронний суд» Фермерське господарство «Невзгляденко» подало до суду додаткові пояснення від 24.04.2026 (вх. № суду 7098/26 від 27.04.2026).
Прокурор, представники першого та другого відповідача, третя особа в судове засідання, призначене на 30.04.2026 не з`явилися. 
Присутній в судовому засіданні 30.04.2026 представник третього відповідача заперечив проти позовних вимог та просив суд відмовити в їх задоволенні.
Частино 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи, що неявка прокурора, представників першого та другого відповідача, третьої особи в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності прокурора, представників першого та другого відповідачів, третьої особи за наявними в ній матеріалами.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника третього відповідача, присутнього в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд
встановив:
Оспорюваними наказами Головного управління Держземагенства у Київській області від 02.04.2015 № 10-2997/15-15-сг, від 02.04.2015 № 10-3004/15-15-сг, від 02.04.2015 № 10-2998/15-15-сг, від 02.04.2015 №10-3002/15-15-сг, від 02.04.2015 № 10-3000/15-15-сг, від 03.07.2015 № 10-0394/36-15-сг, від 04.12.2014 № 10-11110/15-14-сг, від 03.12.2015 № 10-8385/36-15-сг, від 04.12.2014 № 10-11103/15-14-сг, від 04.12.2014 № 10-11108/15-14-сг, від 04.12.2014 № 10-11105/15-14-сг, від 04.12.2014 № 10-11104/15-14-сг, від 04.12.2014 № 10-11112/15-14-сг, від 02.04.2015 № 10-3003/15-15-сг, від 02.04.2015 № 2994/15-15-сг затверджено проекти із землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства гр. ОСОБА_1 на території Фастівського району Київської області та надано в оренду земельні ділянки гр. ОСОБА_1 , з кадастровими номерами 3224986900:01:007:0100, 3224986900:01:007:0095, 3224986900:01:007:0098, 3224986900:01:007:0096, 3224983500:01:001:0099, 3224985100:01:003:0215, 3224955600:04:001:0051, 3224984200:03:006:0346, 3224955600:04:001:0053, 3224955600:04:002:0140, 3224955600:04:001:0050, 3224955600:04:001:0054, 3224955600:04:001:0052, 3224986900:01:008:0070, 3224986900:01:008:0069 для ведення селянського фермерського господарства із земель сільськогсподарського призначення державної власності, що розташовані на території Фастівського району Київської області.
Між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області (орендодавець) та фізичною особою ОСОБА_1 (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки від 17.12.2015, посвідчений приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Бобковим О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 1446, відповідно до якого орендодавець згідно наказу Головного управління Держземагенства у Київській області "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки" від 03.12.2015 № 10-8385/36-15-сг передає, а орендар приймає в строкове, платне користування земельну ділянку, загальною площею 37,8000 га, цільове призначення якої для ведення фермерського господарства, кадастровий номер якої: 3224984200:03:006:0346, яка знаходиться за адресою: Київська область, Фастівський район, Малоснітинська сільська рада. Договір укладено строком на 20 років. По закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). 
Між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області (орендодавець) та фізичною особою ОСОБА_1 (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки від 02.11.2015, посвідчений приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Бобковим О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 1297, відповідно до якого орендодавець згідно наказу Головного управління Держземагенства у Київській області "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки" від 03.07.2015 № 10-394/36-15-сг передає, а орендар приймає в строкове, платне користування земельну ділянку, загальною площею 26,2800 га, цільове призначення якої для ведення фермерського господарства, кадастровий номер якої: 3224985100:01:003:0215, яка знаходиться за адресою: Київська область, Фастівський район, Паляничинська сільська рада. Договір укладено строком на 20 років. По закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). 
Між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області (орендодавець) та фізичною особою ОСОБА_1 (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки від 02.11.2015, посвідчений приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Бобковим О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 1301, відповідно до якого орендодавець згідно наказу Головного управління Держземагенства у Київській області "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки" від 02.04.2015 № 10-3000/15-15-сг та наказу Головного управління Держземагенства у Київській області "Про внесення змін до наказу від 02.04.2015 № 10-3000/15-15-сг" від 01.07.2015 № 10-380/36-15-СГ передає, а орендар приймає в строкове, платне користування земельну ділянку, загальною площею 32,8000 га, цільове призначення якої для ведення фермерського господарства, кадастровий номер якої: 3224983500:01:001:0099, яка знаходиться за адресою: Київська область, Фастівський район, Кищинська сільська рада. Договір укладено строком на 21 рік. По закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). 
Між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області (орендодавець) та фізичною особою ОСОБА_1 (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки від 02.11.2015, посвідчений приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Бобковим О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 1299, відповідно до якого орендодавець згідно наказу Головного управління Держземагенства у Київській області "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки" від 04.12.2014 № 10-11108/15-14-сг передає, а орендар приймає в строкове, платне користування земельну ділянку, загальною площею 29,5528 га, цільове призначення якої для ведення фермерського господарства, кадастровий номер якої: 3224955600:04:002:0140, яка знаходиться за адресою: Київська область, Фастівський район, Кожанська селищна рада. Договір укладено строком на 20 років. По закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). 
Між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області (орендодавець) та фізичною особою ОСОБА_1 (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки від 02.11.2015, посвідчений приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Бобковим О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 1295, відповідно до якого орендодавець згідно наказу Головного управління Держземагенства у Київській області "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки" від 04.12.2014 № 10-11110/15-14-сг передає, а орендар приймає в строкове, платне користування земельну ділянку, загальною площею 22,8918 га, цільове призначення якої для ведення фермерського господарства, кадастровий номер якої: 3224955600:04:001:0051, яка знаходиться за адресою: Київська область, Фастівський район, Кожанська селищна рада. Договір укладено строком на 20 років. По закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).
Між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області (орендодавець) та фізичною особою ОСОБА_1 (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки від 02.11.2015, посвідчений приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Бобковим О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 1289, відповідно до якого орендодавець згідно наказу Головного управління Держземагенства у Київській області "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки" від 02.04.2015 № 10-2998/15-15-сг передає, а орендар приймає в строкове, платне користування земельну ділянку, загальною площею 15,4500 га, цільове призначення якої для ведення фермерського господарства, кадастровий номер якої: 3224986900:01:007:0098, яка знаходиться за адресою: Київська область, Фастівський району Фастівецька сільська рада. Договір укладено строком на 21 рік. По закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). 
Між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області (орендодавець) та фізичною особою ОСОБА_1 (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки від 02.11.2015, посвідчений приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Бобковим О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 1261, відповідно до якого орендодавець згідно наказу Головного управління Держземагенства у Київській області "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки" від 02.04.2015 № 10-3002/15-15-сг передає, а орендар приймає в строкове, платне користування земельну ділянку, загальною площею 2,0900 га, цільове призначення якої для ведення фермерського господарства, кадастровий номер якої: 3224986900:01:007:0096, яка знаходиться за адресою: Київська область, Фастівський району Фастівецька сільська рада. Договір укладено строком на 21 рік. По закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). 
Між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області (орендодавець) та фізичною особою ОСОБА_1 (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки від 02.11.2015, посвідчений приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Бобковим О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 1287, відповідно до якого орендодавець згідно наказу Головного управління Держземагенства у Київській області "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки" від 02.04.2015 № 10-3004/15-15-сг передає, а орендар приймає в строкове, платне користування земельну ділянку, загальною площею 12,1100 га, цільове призначення якої для ведення фермерського господарства, кадастровий номер якої: 3224986900:01:007:0095, яка знаходиться за адресою: Київська область, Фастівський району Фастівецька сільська рада. Договір укладено строком на 21 рік. По закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).
Між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області (орендодавець) та фізичною особою ОСОБА_1 (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки від 02.11.2015, посвідчений приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Бобковим О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 1279, відповідно до якого орендодавець згідно наказу Головного управління Держземагенства у Київській області "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки" від 02.04.2015 № 10-2994/15-15-сг передає, а орендар приймає в строкове, платне користування земельну ділянку, загальною площею 10,5000 га, цільове призначення якої для ведення фермерського господарства, кадастровий номер якої: 3224986900:01:008:0069, яка знаходиться за адресою: Київська область, Фастівський району Фастівецька сільська рада. Договір укладено строком на 21 рік. По закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).
Між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області (орендодавець) та фізичною особою ОСОБА_1 (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки від 02.11.2015, посвідчений приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Бобковим О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 1281, відповідно до якого орендодавець згідно наказу Головного управління Держземагенства у Київській області "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки" від 02.04.2015 № 10-2997/15-15-сг передає, а орендар приймає в строкове, платне користування земельну ділянку, загальною площею 10,0500 га, цільове призначення якої для ведення фермерського господарства, кадастровий номер якої: 3224986900:01:007:0100, яка знаходиться за адресою: Київська область, Фастівський району Фастівецька сільська рада. Договір укладено строком на 21 рік. По закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).
Між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області (орендодавець) та фізичною особою ОСОБА_1 (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки від 02.11.2015, посвідчений приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Бобковим О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 1285, відповідно до якого орендодавець згідно наказу Головного управління Держземагенства у Київській області "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки" від 04.12.2014 № 10-11104/15-14-сг передає, а орендар приймає в строкове, платне користування земельну ділянку, загальною площею 10,0500 га, цільове призначення якої для ведення фермерського господарства, кадастровий номер якої: 3224955600:04:001:0054, яка знаходиться за адресою: Київська область, Фастівський району Кожанська селищна рада. Договір укладено строком на 20 років. По закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).
Між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області (орендодавець) та фізичною особою ОСОБА_1 (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки від 02.11.2015, посвідчений приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Бобковим О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 1277, відповідно до якого орендодавець згідно наказу Головного управління Держземагенства у Київській області "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки" від 04.12.2014 № 10-11103/15-14-сг передає, а орендар приймає в строкове, платне користування земельну ділянку, загальною площею 8,7282 га, цільове призначення якої для ведення фермерського господарства, кадастровий номер якої: 3224955600:04:001:0053, яка знаходиться за адресою: Київська область, Фастівський району Кожанська селищна рада. Договір укладено строком на 20 років. По закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).
Між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області (орендодавець) та фізичною особою ОСОБА_1 (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки від 02.11.2015, посвідчений приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Бобковим О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 1273, відповідно до якого орендодавець згідно наказу Головного управління Держземагенства у Київській області "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки" від 04.12.2014 № 10-11112/15-14-сг передає, а орендар приймає в строкове, платне користування земельну ділянку, загальною площею 6,4213 га, цільове призначення якої для ведення фермерського господарства, кадастровий номер якої: 3224955600:04:001:0052, яка знаходиться за адресою: Київська область, Фастівський району Кожанська селищна рада. Договір укладено строком на 20 років. По закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).
Між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області (орендодавець) та фізичною особою ОСОБА_1 (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки від 02.11.2015, посвідчений приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Бобковим О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 1269, відповідно до якого орендодавець згідно наказу Головного управління Держземагенства у Київській області "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки" від 02.04.2015 № 10-3003/15-15-сг передає, а орендар приймає в строкове, платне користування земельну ділянку, загальною площею 3,9200 га, цільове призначення якої для ведення фермерського господарства, кадастровий номер якої: 3224986900:01:008:0070, яка знаходиться за адресою: Київська область, Фастівський району Фастівецька сільська рада. Договір укладено строком на 21 рік. По закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). 
Між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області (орендодавець) та фізичною особою ОСОБА_1 (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки від 02.11.2015, посвідчений приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Бобковим О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 1275, відповідно до якого орендодавець згідно наказу Головного управління Держземагенства у Київській області "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки" від 04.12.2014 № 10-11105/15-14-сг передає, а орендар приймає в строкове, платне користування земельну ділянку, загальною площею 6,6874 га, цільове призначення якої для ведення фермерського господарства, кадастровий номер якої: 3224955600:04:001:0050, яка знаходиться за адресою: Київська область, Фастівський району Кожанська селищна рада. Договір укладено строком на 20 років. По закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). 
20.01.2016 ОСОБА_1 здійснено державну реєстрацію юридичної особи - Фермерське господарство «Невзгляденко» (ідентифікаційний код 40223802), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25.09.2019 за № 1005785064.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (інформаційні довідки від 19.09.2019 № 181732024, № 181732099, № 181731941, № 181731873, № 181731806, № 181731686, № 181731619, № 181731509, № 181731433, № 181731316, № 181731137, № 181731077, № 181730916, № 181730854 – том 1 а.с 137-150) та Інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку (витяг – том 1 а.с. 135-136) право оренди земельних ділянок з кадастровими номерами: 3224986900:01:008:0070, 3224986900:01:008:0069, 3224955600:04:001:0052, 3224955600:04:001:0054, 3224955600:04:001:0050, 3224955600:04:002:0140, 3224955600:04:001:0053, 3224984200:03:006:0346, 3224955600:04:001:0051, 3224985100:01:003:0215, 3224986900:01:007:0096, 3224986900:01:007:0098, 3224986900:01:007:0095, 3224986900:01:007:0100, 3224983500:01:001:0099 на підставі перелічених вище оскаржуваних договорів оренди земельної ділянки зареєстровано за Фермерським господарством «Невзгляденко».
В силу положень п. 24 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України, землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель: а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук); б) оборони; в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення; г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності; д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності; е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.
Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.
Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області земельні ділянки з кадастровими номерами 3224985100:01:003:0215 та 3224983500:01:001:0099 на підставі наказів від 18.06.2019 № 10-3673/15-19сг, № 10-3673/15-19-сг передано з державної у комунальну власність, а саме у власність Ковалівської об`єднаної територіальної громади в особі Ковалівської сільської ради. 
Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.11.2023 № 354234256, від 14.11.2023 № 354235690 право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 3224985100:01:003:0215 та 3224983500:01:001:0099 на підставі наказів від 18.06.2019 № 10-3673/15-19сг, № 10-3673/15-19-сг зареєстровано за територіальною громадою, Ковалівською сільською об`єднаною територіальною громадою в особі Ковалівської сільської ради.
З огляду на зазначене, на час вирішення даного спору Ковалівська сільська рада наділена правом розпорядження земельними ділянками з кадастровими номерами 3224985100:01:003:0215 та 3224983500:01:001:0099.
26.09.2022 Головне управління Держгеокадастру у Київській області змінило найменування юридичної особи на Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, про що в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу за реєстраційним номером 1000721070024032413.
Звертаючись з даним позовом прокурор в позовній заяві зазначає, що оспорювані накази Головного управління Держгеокадастру у Київській області, яке змінило своє найменування на Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області прийняті всупереч вимог земельного законодавства та законодавства про фермерські господарства, оскільки розглядаючи клопотання громадянина ОСОБА_1 , Держгеокадастром не надано оцінку обставинам і умовам, зазначеним в клопотаннях, не перевірено доводи заявника, наведені на обґрунтування розміру земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, в тому числі щодо наявності трудових і матеріальних ресурсів. У своїх клопотання (містяться в матеріалах справ, том 1 а.с. 151-159) ОСОБА_1 зазначив лише бажані площі земельних ділянок, не обґрунтувавши їх розмірів з урахуванням можливості їх обробітку, не обґрунтував необхідність отримання таких великих площ земельних ділянок та не зазначив перспективи діяльності фермерського господарства, зокрема, не наведено доказів наявності сільськогосподарської техніки та інших засобів обробітку землі таких великих площ. 
На підтвердження відсутності зареєстрованої за ОСОБА_1 та ФГ «Невзгляденко» сільськогосподарської техніки та інших засобів обробітку землі, необхідних для обробітку землі та здійснення задекларованої діяльності прокурор посилається на лист Головного Управління держпродспоживслужби в Київській області від 24.04.2019 № 10-03-10/4028, відповідно до якого станом на 22.04.2019 в Головному управлінні Держпродспоживслужби в Київській області немає зареєстрованих тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів за ОСОБА_1 . 
Крім того, в поданих ОСОБА_1 клопотаннях про надання дозволу на розробку документації із землеустрою не вказано кількість членів фермерського господарства.
Прокурор зазначає, що перелічені вище земельні ділянки всупереч вимог ч. 7 ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» надано в оренду не єдиним масивом, а на відстані одна від одної, на територіях декількох сільських та селищних рад Фастівського району Київської області, що, на думку прокурора, унеможливлює їх раціональне використання.
Також прокурор вказує, що ОСОБА_1 з 2012 року по 2019 рік перебував у трудових відносинах з ПСП «Агрофірма «Світанок» та працював там на посаді агронома та відповідно до пояснень наданих ним під час розгляду Андрушівським районним судом Житомирської області справи № 272/1652/14-ц, ОСОБА_1 пояснив, що він працюючи агрономом-консультантом в ПСП «Агрофірма «Світанок» повинен самостійно знаходитися на полях, контролюючи обробіток ґрунту, глину та густоту посівів, внесення добрив та засобів захисту. 
Така зайнятість, за твердженнями прокурора, не узгоджується із вимогами закону, самостійно, силами та працею членів фермерського господарства вести свою фермерську діяльність та ставить під сумнів можливість ведення фермерського господарства.
Прокурор з посиланням на протокол допиту голови Малоснітиської сільської ради Фастівського району ОСОБА_2 , проведеного в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 42019111310000036 від 21.03.2019, зазначає, що земельна ділянка з кадастровим номером 3224984200:03:006:0346 обробляється ФГ «Невзгялденко» за участю ПСП «Агрофірма «Світанок».
Прокурор з посланням на протокол допиту секретаря Фастівецької сільської ради Фастівського району ОСОБА_3 , проведеного в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 42019111310000036, зазначає, що інформація щодо ведення господарської діяльності ФГ «Невзгялденко» з обробітку наданих в оренду земельних ділянок на території сільської ради відсутня.
Відповідно до наданої інформації Головного управління ДПС у Київській області листом від 13.09.2019 № 1230/9/10-36-02, ОСОБА_1 за 2016, 2017 та 2018 роки отримував дохід у вигляді заробітної плати (джерело доходу ПСП «Агрофірма «Світанок»). Також відповідно до листа Головного управління ДПС у Київській області від 03.10.2019 № 3532/9/10-36-04-04, за даними інформаційних ресурсів Державної податкової служби України, відповідно до останньої поданої фінансової звітності інформація щодо доходу відсутня. Також повідомлено, що ФГ "Невзгляденко" з 20.01.2019 по 01.04.2019 перебувало на спрощеній системі оподаткування, як платник податку третьої (юридичні особи).
З огляду на викладене, прокурор стверджує, що вищеперелічені земельні ділянки фактично не використовувалися ФГ «Невзгялденко», Фермерське господарство не отримувало прибутку та не сплачувало податки за користування спірними земельними ділянками, що свідчить про штучне розширення землі ПСП ПСП «Агрофірма «Світанок».
Також, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 є керівником та засновником Фермерських господарств «Дубовий бір-3», «Дубовий бір-2» та «Дубовий бір-1», які зареєстровані у 2007 році. Основним видом діяльності вказаних фермерських господарств є вирощування зернових, технічних культур та змішане сільське господарство.
Таким чином, в порушення вимог ст. 123, 124, 134 Земельного кодексу України та ст. 8 Закону України «Про фермерське господарство», ОСОБА_1 отримав земельні ділянки для ведення фермерського господарства на території Фастівського району Київської області за спрощеною процедурою, без обов`язкового проведення земельних торгів, вже маючи створені фермерські господарства, 
Враховуючи вищевикладене, оспорювані накази Головного управління Держземагенства у Київській області прийняті з порушенням вимог земельного законодавства, а договори оренди землі, укладені всупереч законодавчо встановленої процедури набуття права оренди на земельні ділянки з метою ведення фермерського господарства, що є підставою для визнання їх недійсними в судовому порядку.
Порушення інтересів держави керівник Фастівської місцевої прокуратури вбачає у тому, що незаконне прийняття оскаржуваних наказів та на їх виконання укладання між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області та фізичною особою ОСОБА_1 спірних договорів суперечить принципам регулювання земельних відносин, що закріплені в ст. 14 Конституції України та ст. 6 земельного кодексу України.
Головне управління Держгеокадастру у Київській області в поданому до суду відзиві на позовну заяву від 19.12.2019 (вх. № суду 25308/19 від 19.12.2019) заперечує проти позову прокурора та просить відмовити у його задоволенні з мотивів того, що при передачі ОСОБА_1 земельних ділянок (винесенні наказів, укладенні договорів), Головне управління Держгеокадастру у Київській області діяло у межах наданих законодавством повноважень та керувався виключно вимогами чинного законодавства. Оскаржувані прокурором накази є ненормативними актами, які вичерпують свою дію внаслідок їх виконання, а тому їх скасування чи визнання недійсними не породжує наслідків для користувачів земельних ділянок, що унеможливлює задоволення позовних вимог у цій частині.
Фермерське господарство «Невзгляденко» в поданому до суду відзиві на позовну заяву від 02.01.2020 № 02/01/20120 (вх. № суду 221/20 від 08.01.2020), просить застосувати позовну давність при вирішенні спору за позовом прокурора та в позові відмовити повністю, посилаючись, зокрема, на те, що прокурором не доведено порушення інтересів держави оспорюваними ним наказами, договорами оренди землі, позаяк Головне управління Держгеокадастру у Київській області прийняло оспорювані накази в межах повноважень та з дотриманням вимог законодавств та передача спірних земельних ділянок в оренду ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства була здійснена відповідно до чинного законодавства України. Що стосується доводів прокурора про те, що ОСОБА_1 є керівником та засновником ФГ «Дубовий бір-3», ФГ «Дубовий бір-2», ФГ «Дубовий бір-1», які зареєстровані у 2007 році, то такі доводи є некоректними, оскільки обсяг інформації у наданих ним витягів з ЄДР формується не на дату державної реєстрації таких фермерських господарств, а на дату формування витягу з ЄДР. Прокурором не враховано, що такі ФГ придбані Невзгляденком В.М. у 2019 року, що підтверджується копіями договорів купівлі-продажу, які містяться в матеріалах справи (том 2, а.с 113-118). Доводи прокурора про те, що ОСОБА_1 нібито не мав наміру створювати фермерське господарство, а переслідував мету отримання земельних ділянок в користування поза встановленим Земельним кодексом України порядком, без проведення аукціону, є припущенням, яке не підтверджено належними та допустимими доказами. Задоволення позову прокурора та позбавлення фермерського господарства прав на спірні земельні ділянки є непропорційним втручання у право орендаря на мирне володіння майном та є порушенням статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Фермерське господарство «Невзгляденко» в поданих до суду додаткових поясненнях від 09.03.2026 (вх. № суду 3988/26 від 09.03.2026) зазначає, що станом на дату звернення з позовною заявою земельні ділянки за спірними наказами ГУ Держземагентства у Київській області вже були передані в користування ФГ «Невзгляденко» на підставі відповідних договорів оренди. Відповідно, оскаржувані накази вже вичерпали свою дію шляхом укладення між відповідачами у справі договорів оренди земельних ділянок. Отже, такий спосіб захисту порушеного права є неефективним, оскільки визнання недійсним рішення (ненормативного акту) органу державної влади, яке вже було реалізоване і вичерпало свою дію, не призведе до поновлення прав позивача, відновлення володіння, користування або розпорядження ним спірними земельними ділянками. На неефективності вказаного вище способу захисту неодноразово наголошував у своїх постановах Верховний Суд (зокрема, в постанові від 20.01.2026 у справі № 371/228/17, від 02.07.2025 у справі № 910/8386/20). Крім того, у цій справі позов подано прокурором в інтересах держави як самостійним позивачем, з посиланням на те, що орган, уповноважений на здійснення відповідних функцій щодо спірних відносин - Державна служба з питань геодезії, картографії та кадастру не наділена повноваженнями звертатися до суду із відповідними позовами про визнання недійсними наказів та договорів. Тож, в цій частині позовної вимоги позов фактично пред`явлений державою (в особі прокурора) до неї самої (в особі ГУ Держгеокадастру у місті Києві та Київській області). Тобто, один і той самий суб`єкт, фактично є й позивачем і відповідачем у справі. Однак, з огляду на приписи ч. 1 ст. 45 ГПК України, позивач і відповідач не можуть збігатися за одним позовом, бо такий збіг унеможливлює наявність спору (аналогічний висновок викладено в п. 7.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.10.2022 у справі № 922/1830/19). Також фермерське господарство вказує, що окреме заявлення позовної вимоги про визнання виконаного/частково виконаного договору недійсним без вимоги про застосування наслідків його недійсності не є ефективним способом захисту, бо не призводить до поновлення майнових прав позивача (аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 02.07.2025 у справі № 910/8386/20). У справі, що розглядається, прокурор просить суд лише визнати недійсними договори оренди земельних ділянок для ведення фермерського господарства, укладених з ФГ «Невзгляденко» - без застосування наслідків недійсності у вигляді повернення власнику земельних ділянок, що знаходяться в користуванні ФГ «Невзгляденко». Проте, за спірними договорами оренди земельні ділянки вже передано в користування і визнання цих договорів недійсними, без застосування наслідків їх недійсності, не приведе сторін вказаних правочинів (відповідачів у справі) до того стану, який вони мали до моменту укладення спірних договорів.
З огляду на вказані підстави вимог та заперечень суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Однак якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 Господарського процесуального кодексу України).
Зазначений захист має бути ефективним, тобто повинен здійснюватися з використанням такого способу захисту, який може відновити, наскільки це можливо, відповідні права, свободи й інтереси позивача (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17).
За ч. 1 ст. 15, ч. 6 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду на захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, не визнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Як правило, суб`єкт може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту його права чи інтересу. Такий спосіб здебільшого випливає із суті правового регулювання відповідних спірних правовідносин (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16 (пункт 5.6), від 06.02.2019 у справі № 522/12901/17-ц, від 02.07.2019 у справі № 48/340 (пункт 6.41), від 01.10.2019 у справі № 910/3907/18 (пункт 48), від 28.01.2020 у справі № 50/311-б (пункт 91), від 19.05.2020 у справі № 922/4206/19 (пункт 43), від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 (пункт 88), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (пункт 75), від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17 (пункт 55); див. також постанову Верховного Суду України від 10.09.2014 у справі № 6-32цс14).
Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19, пункт 63), від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.13), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-140гс19, пункт 98).
Застосований судом спосіб захисту має бути правомірним - таким, що відповідає правовій природі відносин, що виникли між сторонами спору, тобто відповідати праву; тоді як ефективність характеризує спосіб захисту відповідно до критерію його дієвості у відновленні порушеного права та інтересу.
Згідно із ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права / інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права / інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права / інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Одна, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право / інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.
Великою Палатою Верховного Суду у п 8.13 постанови від 05.07.2023 у справі № 912/2797/21 зроблено правовий висновок про те, що вимога про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, яке виконано на час звернення з позовом до суду, є неефективним способом захисту прав особи. Зазначене рішення вичерпало свою дію виконанням, а можливість його скасування не дозволить позивачу ефективно відновити володіння майном (див. mutatis mutandis висновки, яких дійшла Велика Палата Верховного Суду в постановах від 21.08.2019 у справі № 911/3681/17 (п. 39), від 11.02.2020 у справі № 922/614/19 (п. 52), від 28.09.2022 у справі № 483/448/20 (пп. 9.67).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.03.2026 у справі № 922/5241/21, виснувала: «…якщо протиправний акт індивідуальної дії органу місцевого самоврядування не виконано, тобто він не створив наслідків для прав, інтересів, обов`язків особи (на його виконання не укладено правочин), він мав би бути визнаний недійсним органом, який його видав. Якщо ж такий протиправний акт було реалізовано шляхом укладення на його підставі правочину з розпорядженням майном, то він вичерпав свою дію виконанням, і надалі належний захист прав особи, чиї права були порушені, невизнані або оспорені, здійснюється у спорі з іншою стороною правочину, укладеного на виконання вказаного вище акта."
Позовні вимоги Керівника Фастівської місцевої прокуратури про визнання недійсними наказів Головного управління Держземагенства у Київській області від 02.04.2015 № 10-2997/15-15-сг, від 02.04.2015 № 10-3004/15-15-сг, від 02.04.2015 № 10-2998/15-15-сг, від 02.04.2015 №10-3002/15-15-сг, від 02.04.2015 № 10-3000/15-15-сг, від 03.07.2015 № 10-0394/36-15-сг, від 04.12.2014 № 10-11110/15-14-сг, від 03.12.2015 № 10-8385/36-15-сг, від 04.12.2014 № 10-11103/15-14-сг, від 04.12.2014 № 10-11108/15-14-сг, від 04.12.2014 № 10-11105/15-14-сг, від 04.12.2014 № 10-11104/15-14-сг, від 04.12.2014 № 10-11112/15-14-сг, від 02.04.2015 № 10-3003/15-15-сг, від 02.04.2015 № 2994/15-15-сг щодо затвердження проектів із землеустрою та надання земельних ділянок в оренду для ведення селянського фермерського господарства, що розташовані на території Фастівського району Київської області є неефективним способом захисту прав держави, оскільки такі накази вичерпали свою дію виконанням шляхом укладення перелічених вище договорів оренди земельних ділянок, тому визнання їх недійсними не може забезпечити ефективного захисту прав власника земельних ділянок, що є підставою для відмови в їх задоволенні.
Крім того, суд зазначає, що у цій справі прокурор пред`явивши, зокрема, вимогу про визнання недійсними наказів ГУ Держземагентства у Київській області, одним з відповідачем визначив ГУ Держгеокадастру у Київські області, яке змінило своє найменування на Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області. Отже, в частині цієї позовної вимоги позов фактично пред`явлений державою (в особі прокурора) до неї самої (в особі ГУ Держгеокадастру у Київській області).
Згідно зі ст. 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.
Відповідач має бути такою юридичною чи фізичною особою, за рахунок якої можливо було би задовольнити позовні вимоги. Тобто сторонами у судовому процесі є суб`єкти матеріально-правових відносин, які захищають свої інтереси й на яких поширюється законна сила судового рішення.
Суд зазначає, що в разі, якщо держава вступає у цивільні (господарські) правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими учасниками цивільних правовідносин. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, зокрема, у цивільних (господарських) відносинах, розглядається як поведінка держави у цих відносинах. Тому у відносинах, в які вступає держава (зокрема, цивільні, господарські), органи, через які діє держава, не мають власних прав і обов`язків, але наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних відносинах. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.10.2022 у справі № 922/1830/19 та постановах Верховного Суду від 12.12.2023 у справі № 917/1024/22, від 05.12.2023 у справі № 927/85/19.
Таким чином, і в судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах. Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.02.2019 у справі № 761/3884/18.
Отже, під час розгляду спору в суді фактичною стороною у справі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 16.02.2024 у справі № 917/1173/22, від 05.12.2023 у справі № 927/84/19, від 20.09.2023 у справі № 922/3204/19.
У даній справі, спір щодо незаконності наказів ГУ Держземагенства виник між державою в особі Прокурора та державою в особі ГУ Держземагенства, проте наведене не відповідає вимогам частини 1 статті 45 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позивач і відповідач не можуть збігатися, адже такий збіг унеможливлює наявність спору (пункт 7.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.10.2022 у справі № 922/1830/19).
Вирішення спору між Прокурором та ГУ Держгеокадастру не відповідатиме меті ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, оскільки зводитиметься до розгляду державою в особі уповноваженого нею органу (суду) спору між іншими її органами, тобто спору держави із самою собою, що унеможливлює задоволення позову. 
З урахуванням вищенаведеного суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог Керівника Фастівської місцевої прокуратури про визнання недійсними наказів Головного управління Держземагенства у Київській області від 02.04.2015 № 10-2997/15-15-сг, від 02.04.2015 № 10-3004/15-15-сг, від 02.04.2015 № 10-2998/15-15-сг, від 02.04.2015 №10-3002/15-15-сг, від 02.04.2015 № 10-3000/15-15-сг, від 03.07.2015 № 10-0394/36-15-сг, від 04.12.2014 № 10-11110/15-14-сг, від 03.12.2015 № 10-8385/36-15-сг, від 04.12.2014 № 10-11103/15-14-сг, від 04.12.2014 № 10-11108/15-14-сг, від 04.12.2014 № 10-11105/15-14-сг, від 04.12.2014 № 10-11104/15-14-сг, від 04.12.2014 № 10-11112/15-14-сг, від 02.04.2015 № 10-3003/15-15-сг, від 02.04.2015 № 2994/15-15-сг щодо затвердження проектів із землеустрою та надання земельних ділянок в оренду для ведення селянського фермерського господарства, що розташовані на території Фастівського району Київської області, оскільки перелічені накази Держгеокадастру виконані на момент звернення з позовом прокурора до суду шляхом укладення відповідних договорів оренди земельних ділянок, тому визнання їх недійсними не дозволить прокурору ефективно відновити володіння відповідними земельними ділянками та спір в вказаній частині вимог є спором держави із самою собою, що унеможливлює задоволення позову в частині вимог про визнання недійсними наказів Головного управління Держземагенства у Київській області. 
Положення ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України передбачають такий спосіб захисту порушеного права, як визнання недійсним правочину (господарської угоди).
ЦК України визначає правочин як дію особи, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; шляхом укладання правочинів суб`єкти цивільних відносин реалізують свої правомочності, суб`єктивні цивільні права за допомогою передачі цих прав іншим учасникам.
Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Відповідно до частин 1, 3 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1- 3 , 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
У розумінні наведених положень законодавства оспорювати правочин у суді може одна із сторін правочину або інша заінтересована особа. За відсутності визначення поняття «заінтересована особа» такою особою є кожен, хто має конкретний майновий інтерес в оспорюваному договорі.
Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним, спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.
Особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено.
Реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним правочину, стороною якого не є, позивач зобов`язаний довести (підтвердити) в установленому законом порядку, яким чином оспорюваний ним договір порушує (зачіпає) його права та законні інтереси, а суд, у свою чергу, - перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує такі свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.
Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.
Законодавець встановлює, що наявність підстав для визнання правочину недійсним має визначатися судом на момент його вчинення. Для такого визнання з огляду на приписи ст. 5 Цивільного кодексу України суд має застосувати акт цивільного законодавства, чинний на момент укладення договору (такі висновки сформульовано в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 905/1227/17 і від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17).
Частинами 1 і 2 ст. 216 Цивільного кодексу України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.
Двостороння реституція є обов`язковим наслідком визнаного судом недійсним правочину та не може бути проігнорована сторонами. Тобто при недійсності правочину повернення отриманого сторонами за своєю правовою природою становить юридичний обов`язок, що виникає із закону та юридичного факту недійсності правочину (аналогічний висновок викладено в пунктах 64 і 65 постанови судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.09.2021 у справі № 904/1907/15).
Проте згідно з ч. 5 статті 216 Цивільного кодексу України вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.
Відповідно до статей 215 та 216 Цивільного кодексу України вимога про застосування наслідків недійсності оспорюваного правочину, як і про визнання його недійсним, може бути заявлена однією зі сторін правочину або іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Така вимога може бути об`єднана з вимогою про визнання правочину недійсним, що в цілому сприяє швидкому та ефективному відновленню правового становища сторін, яке існувало до вчинення правочину, або заявлена як самостійна вимога у вигляді окремого позову. Якщо позов щодо застосування наслідків недійсності правочину не подано, суд не може застосувати наслідки недійсності оспорюваного правочину з власної ініціативи, оскільки згідно з абзацом 2 частини 5 статті 216 Цивільного кодексу України зазначене право є у суду лише щодо нікчемних правочинів (такий правовий висновок викладено в пунктах 80-82 постанови судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.09.2021 у справі № 904/1907/15 та в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.09.2021 у справі № 925/1276/19).
Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що: застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципам верховенства права та процесуальної економії, зокрема не повинно спонукати позивача знову звертатися за захистом до суду (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (пункт 6.13), від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц (пункт 82), від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20 (пункт 24)). Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 (пункт 63)).
Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, суди повинні зважати й на його ефективність з погляду Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). У § 145 рішення від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Сполученого Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, заява № 22414/93, [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) зазначив, що стаття 13 Конвенції гарантує на національному рівні ефективні правові способи для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати особі такі способи правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.
У статті 13 Конвенції гарантується доступність на національному рівні засобу захисту, здатного втілити в життя сутність прав та свобод за Конвенцією, в якому б вигляді вони не забезпечувались у національній правовій системі. Зміст зобов`язань за статтею 13 Конвенції залежить, зокрема, від характеру скарг заявника. Однак засіб захисту, що вимагається статтею 13, має бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (§ 75 рішення ЄСПЛ від 05.05.2005 у справі «Афанасьєв проти України» (заява № 38722/02)).
Визнання правочину недійсним не з метою домогтися відновлення власного порушеного права (та/або інтересу) у спосіб реституції, що застосовується між сторонами такого правочину, а з метою створити підстави для подальшого звернення з іншим позовом або преюдиційну обставину чи доказ для іншого судового провадження суперечать завданням господарського (цивільного) судочинства, наведеним у частині 1 статті 2 ГПК України (частині 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України).
Аналогічні висновки сформульовано в пунктах 5.5- 5.8, 5.12, 5.29 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2022 у справі № 908/976/19.
В постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.05.2023 у справі № 905/77/21 сформульовано такий висновок:
« 28. Об`єднана палата наголошує, що, фактично уточнюючи висновок, викладений в пункті 5.29 постанови від 21.09.2022 у справі № 908/976/19, Велика Палата Верховного Суду в пункті 154 постанови від 01.03.2023 у справі № 522/22473/15-ц звернула увагу на те, що у разі, якщо на виконання оспорюваного правочину товариством сплачено кошти або передано інше майно, то задоволення позовної вимоги про визнання оспорюваного правочину недійсним не призводить до ефективного захисту права, бо таке задоволення саме по собі не є підставою для повернення коштів або іншого майна. У таких випадках позовна вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути ефективним способом захисту, лише якщо вона поєднується з позовною вимогою про стягнення коштів на користь товариства або про витребування майна з володіння відповідача (зокрема, на підставі частини 1 статті 216, статті 387, частин 1, 3 статті 1212 ЦК України)».
Аналогічні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 21.09.2022 у справі № 908/976/19, від 01.03.2023 у справі № 522/22473/15-ц, від 14.05.2024 у справі № 916/1213/23, від 17.04.2025 у справі № 904/186/23,
У даній справі, позовні вимоги Керівника Фастівської місцевої прокуратури про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок з кадастровими номерами 3224986900:01:007:0100, 3224986900:01:007:0095, 3224986900:01:007:0098, 3224986900:01:007:0096, 3224983500:01:001:0099, 3224985100:01:003:0215, 3224955600:04:001:0051, 3224984200:03:006:0346, 3224955600:04:001:0053, 3224955600:04:002:0140, 3224955600:04:001:0050, 3224955600:04:001:0054, 3224955600:04:001:0052, 3224986900:01:008:0070, 3224986900:01:008:0069 від 02.11.2015 №№ 1295, 1281, 1301, 1277, 1299, 1275, 1289, 1261, 1287, 1285, 1273, 1269, 1279, 1297, від 17.12.2015 № 1446, укладені з ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства не підлягають задоволенню у зв`язку з обранням прокурором способу захисту прав держави, який не є ефективним, оскільки заявлення позовної вимоги про визнання виконаного / частково виконаного договору недійсним без вимоги про застосування наслідків його недійсності не є ефективним способом захисту, бо не призводить до поновлення майнових прав держави, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні зазначених позовних вимог, а відтак суд відмовляє в їх задоволенні.
Щодо заяви ФГ «Невзгляденко» про застосування до позовних вимог прокурора позовної давності, то суд зазначає таке.
Враховуючи те, що судом ухвалено рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку з обранням прокурором неефективного способу захисту порушених прав чи законних інтересів держави, за захистом яких він звернувся до суду з даним позовом, то за таких обставин відсутні підстави для застосування наслідків спливу строку позовної давності до заявлених позовних вимог.
Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на прокуратуру.
Керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст. 123, 129, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд 
вирішив:
В позові Керівника Фастівської місцевої прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, Ковалівської сільської ради, Фермерського господарства “Невзгляденко”, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання недійсними наказів Головного управління Держземагенства у Київській області від 02.04.2015 № 10-2997/15-15-сг, від 02.04.2015 № 10-3004/15-15-сг, від 02.04.2015 № 10-2998/15-15-сг, від 02.04.2015 №10-3002/15-15-сг, від 02.04.2015 № 10-3000/15-15-сг, від 03.07.2015 № 10-394/36-15-сг, від 04.12.2014 № 10-11110/15-14-сг, від 03.12.2015 № 10-8385/36-15-сг, від 04.12.2014 № 10-11103/15-14-сг, від 04.12.2014 № 10-11108/15-14-сг, від 04.12.2014 № 10-11105/15-14-сг, від 04.12.2014 № 10-11104/15-14-сг, від 04.12.2014 № 10-11112/15-14-сг, від 02.04.2015 № 10-3003/15-15-сг, від 02.04.2015 № 10-2994/15-15-сг щодо затвердження проектів із землеустрою та надання земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства, що розташовані на території Фастівського району Київської області; визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок з кадастровими номерами 3224986900:01:007:0100, 3224986900:01:007:0095, 3224986900:01:007:0098, 3224986900:01:007:0096, 3224983500:01:001:0099, 3224985100:01:003:0215, 3224955600:04:001:0051, 3224984200:03:006:0346, 3224955600:04:001:0053, 3224955600:04:002:0140, 3224955600:04:001:0050, 3224955600:04:001:0054, 3224955600:04:001:0052, 3224986900:01:008:0070, 3224986900:01:008:0069 від 02.11.2015 №№ 1295, 1281, 1301, 1277, 1299, 1275, 1289, 1261, 1287, 1285, 1273, 1269, 1279, 1297, від 17.12.2015 № 1446, укладені з ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства відмовити повністю.
Дане рішення Господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у строк визначений ст. 256 ГПК України, в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України. 
Дата складання та підписання повного тексту рішення 15.05.2026.

Суддя Ю.В. Подоляк