ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"01" червня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/5740/24	

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.
при секретарі судового засідання Задорожному А.О.,
за участю представників: 
прокурор: Слідзюк В.В.;
від позивача 1: не з`явився;
від позивача 2: Табакар В.С.; 
від позивача 3: Дяченко Т.О.;
відповідача 1: Кондратюк С.С.;
відповідача 2: не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу:
за позовом: Херсонської обласної прокуратури (73025, м. Херсон, вул.Михайлівська, буд. 33; код ЄДРПОУ 04851120) в інтересах держави в особі Південного офісу Держаудитслужби (65012, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83; код ЄДРПОУ 40477150), Херсонської міської ради Херсонської області (73025, м. Херсон, просп. Незалежності, 37; код ЄДРПОУ 44732846) та Херсонської міської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області (73025, м. Херсон, просп. Незалежності, 37; код ЄДРПОУ 44732846);
до відповідачів: 1. Департаменту міського господарства Херсонської міської ради (73003, м. Херсон, вул. Ярослава Мудрого, буд. 45; код ЄДРПОУ 44026651);
2. Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНСБУД ГРУП" (73000, м. Херсон, вул. Кримська, буд. 94; код ЄДРПОУ 39977428);
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів: Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (65012, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83; код ЄДРПОУ 20992104);
про визнання недійсним договору та стягнення 3 204 988,94 грн, 
1. Суть спору.
30.12.2024 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява (вх.№5888/24) Херсонської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Південного офісу Держаудитслужби, Херсонської міської ради Херсонської області та Херсонської міської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області до відповідачів – Департаменту міського господарства Херсонської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНСБУД ГРУП" в якій позивач просить суд:
- визнати недійсним договір №122 про закупівлю послуг щодо утилізації/видалення сміття та поводження зі сміттям укладений 30.06.2021 між Департаментом міського господарства Херсонської міської ради та ТОВ «АЛЬЯНСБУД ГРУП»;
- стягнути з ТОВ "АЛЬЯНСБУД ГРУП" на користь Департаменту міського господарства Херсонської міської ради 3 204 988,94 грн, а з Департаменту міського господарства Херсонської міської ради одержані ним за рішенням суду 3 204 988,94 грн стягнути в дохід держави.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що після виконання укладеного між відповідачами Договору, Південним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України прийнято рішення про визнання ТОВ «АЛЬЯНСБУД ГРУП» винним у вчинені порушень законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді спотворення результатів торгів (тендеру) при участі у процедурі закупівлі за результатами якої укладено оспорюваний договір, дане рішення не було оскаржене та є чинним станом на даний момент. У зв`язку із цим прокурор вважає Договір, укладений за підсумками відкритих торгів, результати яких спотворено антиконкурентними узгодженими діями всіх його учасників, підлягає визнанню недійсним як такий, що завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, його моральним засадам з умислу ТОВ «Альянсбуд Груп», на підставі статей 203, 215 ЦК України.

2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі.
Ухвалою суду від 06.01.2025 провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, а також залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України.
21.01.2025 до суду від відповідача-1 надійшла заява про вступ представника у справу (вх.№2152/25) та відзив на позовну заяву (вх.№2191/25).
23.01.2025 до суду від Південного офісу Держаудитслужби надійшла заява про розгляд справи без участі представника (вх.№2385/25).
03.02.2025 до суду від Херсонської міської рада надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх.№3681/25).
05.02.2025 до суду від Херсонської міської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх.№4009/25).
06.02.2025 до суду від відповідача-1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№4262/25) та від прокурора відповідь на відзив (вх.№4265/25).
У судовому засіданні 10.02.2025, суд ухвалою постановленою у судовому засіданні без оформлення окремого документу задовольнив клопотання представників про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції, клопотання про розгляд справи без участі Південного офісу Держаудитслужби, клопотання про відкладення розгляду справи від представника відповідача-1, встановив строк для надання заперечень до 28.02.2025 та ухвалою постановленою у судовому засіданні без оформлення окремого документу відклав підготовче засідання на 10.03.2025 о 15:00.
25.02.2025 від представника відповідача-1 надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх.№6273/25). 
27.02.2025 від позивача надійшли пояснення (вх.№6644/25).
07.03.2025 від Херсонської міської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області надійшли пояснення (вх.7594/25).
У судовому засіданні 10.03.2025, суд ухвалою постановленою у судовому засіданні без оформлення окремого документу задовольнив клопотання представника відповідача-1 про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції та закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 14.04.2025 о 14:30.
10.04.2025 до суду від відповідача-1 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі (вх.№11598/25).
11.04.2025 до суду від позивача-2 надійшла заява про розгляд справи без участі представника (вх.№11824/25).
Ухвалою суду від 14.04.2025 провадження у даній справі було зупинено до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №922/3456/23.
02.01.2026 до суду від Департаменту міського господарства Херсонської міської ради надійшло клопотання про поновлення провадження у справі (вх.№35/26), а також додаткові пояснення у справі (вх.№41/26).
06.01.2026 до суду від позивача-2 надійшло клопотання про вступ у справу в якості представника та про участь в судових засіданнях у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, за допомогою комплексу «EasyCon» (вх.№370/26).
Ухвалою суду від 13.01.2026 було поновлено провадження у справі №916/5740/24 та призначено підготовче судове засідання у справі на "09" лютого 2026 р. о 14:30.
26.01.2026 до суду від Херсонської міської ради надійшли пояснення (вх.№2936/26).
29.01.2026 від Херсонської міської військової адміністрації надійшли пояснення (вх.№3462/26).
06.02.2026 від прокуратури надійшли пояснення (вх.№4489/26).
У судове засідання 09.02.2026 з`явився прокурор, представник відповідача-1, представник Херсонської міської ради та представник Херсонської міської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області, інші учасники процесу в судове засідання – не з`явились.
У судовому засіданні 09.02.2026 суд, без оформлення окремого процесуального документа, постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 12.03.2026 о 14:00.
У судове засідання 12.03.2026 з`явився прокурор, представник відповідача-1, представник Херсонської міської ради та представник Херсонської міської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області, інші учасники процесу в судове засідання – не з`явились.
У судовому засіданні 12.03.2026 суд, без оформлення окремого процесуального документа, оголосив перерву в розгляді справи по суті до 30.03.2026 о 15:00.
Ухвалою суду від 30.03.2026 було призначено судове засідання у справі №916/5740/24 на 27.04.2026 о 14:30.
У судове засідання 27.04.2026 з`явився прокурор, представник відповідача-1, представник Херсонської міської ради та представник Херсонської міської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області, інші учасники процесу в судове засідання - не з`явились.
У судовому засіданні 27.04.2026 суд, без оформлення окремого процесуального документа, оголосив перерву в розгляді справи по суті до 21.05.2026 о 16:00.
У судовому засіданні 21.05.2026 суд, проголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в судовому засіданні та оголосив перерву до 01.06.2026 о 13:55.
У судовому засіданні 01.06.2026 суд, проголосив скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення у справі та відклав складення повного рішення на строк до 04.06.2026.

3. Аргументи учасників справи.
3.1. Аргументи Херсонської обласної прокуратури.
В якості обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що з метою виконання своїх статутних завдань та функцій Департамент міського господарства Херсонської міської ради, за результатами проведення 07.06.2021 електронного аукціону в електронній системі публічних закупівель «ProZorro», придбано «Послуги щодо утилізації/видалення сміття та поводження зі сміттям, лот № 1 – ділянка №1 (Дніпровський район)».
Відповідно до реєстру отриманих тендерних пропозицій, участь у вказаних відкритих торгах прийняли два суб`єкти господарювання: ТОВ «АЛЬЯНСБУД ГРУП» з пропозицією 3 204 988,94 грн та ТОВ «БЛАГОУСТРІЙ ХЕРСОН ПЛЮС» з пропозицією 3 243 191,68 грн.
Також прокурор зазначає, що між Департаментом міського господарства Херсонської міської ради та ТОВ «АЛЬЯНСБУД ГРУП» було укладено Договір від 30.06.2021 №122 про закупівлю послуг щодо утилізації/видалення сміття та поводження зі сміттям (далі по тексту – Договір). Умовами вказаного Договору визначено, що останній зобов`язується у 2021 році надати послуги зазначені в пункті 1.2. даного Договору та у відповідності до специфікації, зазначеної в додатку 1 до Договору – Утилізація/видалення сміття та поводження зі сміттям (Послуги щодо утилізації/ видалення сміття та поводження зі сміттям): Лот № 1 – Послуги щодо утилізації/ видалення сміття та поводження зі сміттям: (ділянка № 1 (Дніпровський район), а саме: 1. прибирання зелених зон (очищення газонів від листя, суччя та гілля) вручну з вивезенням; 2. прибирання випадкового сміття з зелених зон вручну з вивезенням; 3. очищення урн від сміття з вивезенням, а Замовник – прийняти і оплатити надані послуги (підпункт 1.1).
Прокурор вказує, що ціна договору складала 3 204 988, 94 грн (підпункт 3.1). Оскільки відповідно до Витягу з реєстру платників єдиного податку від 28.05.2019 № 1921033401544 ТОВ «АЛЬЯНСБУД ГРУП» не є платником податку, у зв`язку з чим договір укладено без сплати ПДВ.
За твердженнями прокуратури наразі Договір виконаний обома сторонами на суму 3 204 988,94 грн, що підтверджується платіжними дорученнями за період з 30.07.2021 по 29.12.2021.
Також прокурор зауважує, що рішенням адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 18.06.2024 №65/46-р/к ТОВ «АЛЬЯНСБУД ГРУП» та ТОВ «БЛАГОУСТРІЙ ХЕРСОН ПЛЮС» визнано винними у вчиненні порушень законодавства про захист економічної конкуренції, передбачених пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді спотворення результатів торгів (тендерів) при участі у вищезазначеній процедурі закупівлі з ідентифікатором UA-2021-04-22- 003766-c.
Як вказує прокурор, за виявлені порушення зазначеним рішенням адміністративної колегії накладено штрафи на ТОВ «АЛЬЯНСБУД ГРУП» та ТОВ «БЛАГОУСТРІЙ ХЕРСОН ПЛЮС» у розмірі 68 000 грн на кожного.
За твердженнями прокуратури рішення №65/46-р/к у судовому порядку не оскаржувалось та є чинним. 
На думку прокурора обставини вчинення ТОВ «АЛЬЯНСБУД ГРУП» порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів публічної закупівлі підтверджуються рішенням адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 18.06.2024 № 65/46-р/к. Таким чином орган Антимонопольного комітету України своїм рішенням підтвердив порушення вимог законодавства, яке полягало у спотворенні ТОВ «АЛЬЯНСБУД ГРУП» результатів торгів. Протиправність таких дій полягала в їх спрямуванні на здобуття перемоги у процедур і закупівлі будь-якою ціною, у тому числі шляхом домовленостей з іншим учасником. 
Відтак прокурор вважає, що дії ТОВ «АЛЬЯНСБУД ГРУП» спрямовані на порушення встановленого юридичного господарського порядку з метою одержання права на укладення договору не на конкурентних засадах, що не узгоджується із законною господарською діяльністю у сфері публічних закупівель, а отже, суперечить інтересам держави та суспільства, його моральним засадам оскільки порушує правові та економічні засади функціонування вказаної сфери суспільних відносин, не сприяє, а навпаки, обмежує розвиток конкуренції у державі. Ураховуючи зазначене, прокурор вважає, що у діях ТОВ «АЛЬЯНСБУД ГРУП» вбачається наявність умислу на вчинення правочину, який завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, його моральним засадам. Метою вказаних дій є усунення конкуренції під час проведення зазначеного тендера та недобросовісне отримання права на укладення договору. Завідомо суперечлива мета дій ТОВ «АЛЬЯНСБУД ГРУП» полягала в тому, щоб уникнути встановлених Законом України «Про публічні закупівлі» обмежень, протиправно усунути конкуренцію під час проведення публічної закупівлі, нівелювати ефективність її результатів, у незаконний спосіб одержати право на укладення спірного договору не на конкурентних засадах.
У зв`язку з чим прокурор вважає, що укладений договір за підсумками відкритих торгів, результати яких спотворено антиконкурентними узгодженими діями всіх його учасників, підлягає визнанню недійсним як такий, що завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, його моральним засадам з умислу ТОВ «АЛЬЯНСБУД ГРУП», на підставі статей 203, 215 ЦК України.
Враховуючи наявність умислу лише у ТОВ «АЛЬЯНСБУД ГРУП», як сторони оспорюваного договору, одержані ним 3 204 988,94 грн за цим правочином повинні бути повернуті іншій стороні договору, а отримані нею за рішенням суду кошти – стягнуті в дохід держави.
Крім того щодо складу позивачів прокурор зазначає, що з огляду на актуальну судову практику та враховуючи, що фінансування за оспорюваним договором здійснювалось за рахунок коштів місцевого бюджету територіальної громади м. Херсон, належним позивачем у зазначеній справі є територіальна громада м. Херсон в особі Херсонської міської ради, повноваження якої на період дії воєнного стану виконуються Херсонською міською військовою адміністрацією Херсонського району Херсонської області. Також Південний офіс Держаудитслужби наділений повноваженнями щодо здійснення заходів державного фінансового контролю з метою ефективного, законного, результативного використання державних фінансових ресурсів, досягнення економії бюджетних коштів, у тому числі у сфері здійснення публічних закупівель на території м. Херсона та Херсонської області.
У відповіді на відзив на позовну заяву прокурор вказує, що Департамент помилково дійшов висновку про те, що Південний офіс Держаудитслужби не має повноважень на звернення до суду у даному випадку, оскільки порушення законодавства у спірних правовідносинах не були виявлені безпосередньо ним.
Так прокурор вказує, що у разі не проведення Держаудитслужбою моніторингу, правова позиція суду залежить від факту його обізнаності про існування стверджуваного прокурором порушення законодавства у сфері публічних закупівель. Так, якщо прокурор повідомив Держаудитслужбу про існування порушень законодавства під час здійснення конкретної закупівлі, але останньою не вжито заходів до усунення порушень – вона може зазначатись позивачем у справі. Таким чином, Держаудитслужба в особі її Південного офісу, як центральний орган виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, є вповноваженим державою органом щодо здійснення заходів державного фінансового контролю та на звернення до суду з даним позовом.
У додаткових поясненнях по справі прокурор зазначає, що коди класифікації доходів бюджету визначено наказом Міністерства фінансів України від 14.01.2011 № 11 «Про бюджетну класифікацію» відповідно до якого доходи бюджету за назвою «Інші надходження» класифікуються за кодом 24060300, кошти якого згідно з ч. 2 ст. 29 Бюджетного кодексу України є джерелом формування загального фонду державного бюджету. Відтак, у разі задоволення цього позову та з метою належного виконання рішення суду надаю реквізити рахунку для обліку доходів державного бюджету на території Херсонської територіальної громади.

3.2. Аргументи Департаменту міського господарства Херсонської міської ради (відповідач-1).
У відзиві на позовну заяву відповідач-1 вказує, нікчемними, як такі, що порушують публічний порядок, є зокрема правочини які посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження незаконне володіння, користування, розпорядження об`єктами права власності українського народу-землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об`єктів цивільного права тощо.
Також відповідач-1 вказує, що при кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.
Крім того Департамент звертає увагу на відсутність висновку Верховного суду щодо питань застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме: щодо питання застосування ч.1 статті 203, ч.1 ст. 215, ч. 3 статті 228 ЦК України, за наявності обставин притягнення учасника закупівлі до відповідальності за вчинення порушення, передбаченого п.1 ст.50 та п.4 ч.2 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у правовідносинах, де закупівля відбувалась саме за кошти місцевого бюджету.
У додаткових поясненнях Департамент, посилаючись на правову позицію викладену у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.12.2025 у справі №922/3456/23, керуючись ЦК України, ГПК України, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

3.3. Аргументи Херсонської міської військової адміністрації.
У своїх поясненнях щодо позову, Херсонська міська військова адміністрація вказала, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог прокуратури в частині визнання недійсним Договору закупівлі №122 та стягнення коштів на користь Відповідача-1.
У той же час, Херсонська міська військова адміністрація заперечує щодо вимог про стягнення коштів в дохід держави з Департаменту міського господарства Херсонської міської ради, одержаних ним за рішенням суду в сумі 3 204 988,94 грн.
Так Херсонська міська військова адміністрація вказує, що оскільки джерелом фінансування за Договором закупівлі №122 були кошти місцевого, а не державного бюджету, у випадку визнання недійсним вказаного договору, належним буде поновлення порушених прав Херсонської міської територіальної громади, шляхом стягнення коштів на користь Департаменту міського господарства Херсонської міської ради, без подальшого стягнення відповідних коштів на користь держави

4. Фактичні обставини справи встановлені судом.
Як було встановлено судом, за результатами проведення Департаментом міського господарства Херсонської міської ради 07.06.2021 електронного аукціону в електронній системі публічних закупівель «ProZorro», придбано «Послуги щодо утилізації/видалення сміття та поводження зі сміттям, лот № 1 – ділянка № 1 (Дніпровський район)» (ідентифікатор закупівлі UA-2021-04-22-003766-c. Очікувана вартість предмета закупівлі становила 3 255 863,14 грн з ПДВ.
Відповідно до реєстру отриманих тендерних пропозицій участь у вказаних відкритих торгах прийняли два суб`єкти господарювання: ТОВ «АЛЬЯНСБУД ГРУП» з пропозицією 3 204 988,94 грн та ТОВ «БЛАГОУСТРІЙ ХЕРСОН ПЛЮС» з пропозицією 3 243 191,68 грн.
Відповідно до протоколу розкриття тендерних пропозицій від 07.06.2021, електронною системою закупівель першою розкрита тендерна пропозиція ТОВ «АЛЬЯНСБУД ГРУП», як така, що найбільш економічно вигідна.
За результатами проведення електронного аукціону переможцем процедури відкритих торгів визначено ТОВ «АЛЬЯНСБУД ГРУП», тендерна пропозиція із сумою 3 204 988,94 грн якого відповідала технічним вимогам, установленим у тендерній документації замовника. 
У зв`язку з викладеним, електронною системою закупівель сформовано повідомлення про намір укласти договір, опубліковане 11.06.2021.
Так 30.06.2021 між Департаментом міського господарства Херсонської міської ради, як Замовником, та ТОВ "АЛЬЯНСБУД ГРУП", як Виконавцем, укладено Договір про закупівлю послуг щодо утилізації/видалення сміття та поводження зі сміттям №122 (далі – Договір), відповідно до п. 1.1 якого Виконавець зобов`язується у 2021 році надати послуги, зазначені в пункті 1.2. даного Договору та у відповідності до специфікації, зазначеної в додатку 1 до Договору, а Замовник прийняти i оплатити надані послуги.
Пунктом 1.2 Договору визначено, що найменування предмету закупівлі: ДК 021:2015: 90510000-5 - Утилізація/видалення сміття та поводження зі сміттям (Послуги щодо утилізації/видалення сміття та поводження зі сміттям) Лот №1 - Послуги щодо утилізації/видалення сміття та поводження зі сміттям: ділянка №1 (Дніпровський район).
Згідно п. 1.3 Договору, джерело фінансування закупівлі - кошти місцевого бюджету (кошти бюджету Херсонської міської територіальної громади).
Відповідно до п. 2.1 Договору, Виконавець повинен надати передбачені цим Договором послуги відповідно до Порядку проведення ремонту та утримання об`єктів благоустрою населених пунктів, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 23.09.2003 N•.154 (зі змінами), Правил утримання зелени х насаджень у населених пунктах, затверджених наказом Міністерства архітектури, будівництва та житлово-комунального господарства від 10.04.2006 № 105, Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я від 17.03.2011 №145 та іншим встановленим технічним нормам i стандартам, які діють на території України.
Пунктом 3.1 Договору сторони передбачили, що ціна цього договору становить 3 204 988,94 грн, без ПДВ.
Згідно з п. 4.1 Договору, розрахунок за послуги здійснюються в безготівковому порядку, в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця послуг, протягом 30 календарних днів - по факту надання послуг на підставі акта наданих послуг, підписаного Сторонами, в залежності від фінансування з міського бюджету, а також по мірі надходження бюджетних коштів на рахунок Замовника на відповідні цілі.
Відповідно до пунктів 5.1-5.2 Договору, строк надання послуг: послуги повинні надаватися протягом 2021 року, до 31.12.2021.
Місце надання послуг: 73000, Україна, Херсонська область, місто Херсон, територія Херсонської міської територіальної громади, згідно з експлікацією об`єктів благоустрою м. Херсона (закріплена територія).
Пунктами 6.1 – 6.2 Договору визначено, що Замовник впродовж п`яти робочих днів з дати отримання від Виконавця актів наданих послуг, згідно п.1.2. даного Договору, зобов`язаний розглянути результати наданих послуг та затвердити їх, або в той же строк надати письмову вмотивовану відмову від затвердження та повідомити Виконавця про усунення недоліків. У випадку відсутності зауважень до результатів наданих послуг, Замовник зобов`язаний підписати відповідний акт та повернути Виконавцю один примірник підписаного акту.
У випадку вмотивованої відмови Замовника від прийняття результатів наданих послуг Виконавцем, Сторонами складається акт про недоліки, в якому визначається перелік недоліків наданих послуг та строки їх усунення без додаткової оплати.
Згідно з п. 7.1 Договору, Замовник зобов`язаний, зокрема, приймати надані послуги згідно з актом наданих послуг, з урахуванням умов розділу 6 даного Договору, а також сплачувати кошти за надані послуги відповідно до умов визначених даним Договором.
Пунктом 7.3 Договору визначено, що Виконавець зобов`язаний забезпечити надання послуг у строки, встановлені цим Договором, забезпечити надання послуг, якість яких відповідає умовам, визначеним даним Договором.
Відповідно до п. 7.4 Договору, Виконавець має право, отримувати плату за надані послуги.
За пунктом 8.1 Договору, у разі невиконання a6o неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим Договором.
Згідно з п. 11.1 Договору, він набирає чинності з моменту підписання Сторонами і діє до 31 грудня 2021 року, а в частині розрахунків та фінансових зобов`язань до повного пх виконання.
Додатком №1 до Договору є Специфікація за якою сторони погодили загальний предмет та суму закупівлі, а саме 3 204 988,94 грн.
Додатком №2 до Договору є Порядок зміни ціни договору.
Також у матеріалах справи наявні роздруківки з казначейського рахунку Департаменту міського господарства Херсонської міської ради за період з 30.07.2021 по 29.12.2021, з яких вбачається проведення оплат за Договором на загальну суму 3 204 988,94 грн.
Рішенням адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 18.06.2024 №65/46-р/к ТОВ «АЛЬЯНСБУД ГРУП» та ТОВ «БЛАГОУСТРІЙ ХЕРСОН ПЛЮС» було визнано винними у вчиненні порушень законодавства про захист економічної конкуренції, передбачених пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді спотворення результатів торгів (тендерів) при участі у вищезазначеній процедурі закупівлі з ідентифікатором UA-2021-04-22 003766-c.
Як вбачається з даного рішення, підставою для винесення зазначеного рішення адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України стало встановлення наступних фактів (із наявних у справі доказів):
- використання відповідачами одних ІР-адрес під час входу в систему дистанційного обслуговування «Інтернет Банк»;
- синхронність дій під час входу в аукціон;
- подання початкових тендерних пропозицій для участі у Торгах 1 в один день;
- наявність схожостей у завантажених відповідачами документах під час участі у Торгах;
- взаємозв`язок відповідачів;
- надання фінансової допомоги;
- спільне використання засобів зв`язку;
- здійснення зв`язку між відповідачами;
- спільні властивості файлів.
Також з даного рішення вбачається, що дії ТОВ «АЛЬЯНСБУД ГРУП» під час участі у процедурі відкритих торгів, проведених Департаментом міського господарства Херсонської міської ради, кваліфіковано як антиконкурентну узгоджену поведінку, що спотворила результати торгів, і на товариство накладено штраф за таке порушення, рішення суду, ухвалене за результатами розгляду цього позову, може вплинути на права та обов`язки Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України як органу, уповноваженого державою на забезпечення дотримання законодавства про захист економічної конкуренції.
Листом за №15/2-4216ВИХ-24 від 04.07.2024 Херсонська обласна прокуратура звернулась до Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, в якому просила з метою подальшого вирішення органами прокуратури питання щодо наявності підстав для представництва інтересів держави в суді, надати до Херсонської обласної прокуратури належним чином завірену копію рішення Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 18.06.2024 №60/46-р/к, а також повідомити чи оскаржувалось зазначене рішення у судовому порядку та результати такого оскарження.
У відповідь на даний лист Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного листом за №65-02/2545е від 02.08.2024 повідомило Херсонську обласну прокуратуру що вжиття заходів стосовно визнання недійсними договорів про закупівлю товарів та послуг не відноситься до компетенції органів Комітету.
Листом за №15/2-3217-24 від 22.11.2024 Херсонська обласна прокуратура повідомила Південний офіс Держаудитслужби про рішення адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 18.06.2024 №65/46-р/к, та на підставі статті 23 Закону України «Про прокуратуру» інформувала про вказані факти з метою надання їм належної оцінки та самостійному зверненню з позовами до суду про визнання недійсними договорів, як таких, що укладені з порушенням вимог Закону України «Про публічні закупівлі» та без додержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. А також одночасним застосуванням наслідків недійсного правочину, передбачених частиною третьою статті 228 ЦК України.
У відповідь на зазначений лист прокуратури, Південний офіс Держаудитслужби листом за №152125-17/1575-2024 від 03.12.2024 повідомив що Держаудитслужба не наділена повноваженнями щодо контролю за узгодженими діями учасників торгів, управлінням заходи державного фінансового контролю не вживались, дослідження викладених обставин укладення Договору №122 про закупівлю послуг нет проводилось.
Також Південний офіс Держаудитслужби повідомив, що офісом не подавався та не планується подання до суду позову про визнання недійсним договору як такого що суперечить інтересам держави, із застосуванням наслідків такої невідповідності, крім того зазначено, що офіс не понесе судові витрати, у зв`язку з розглядом справи в господарському суді у випадку звернення прокурора з відповідним позовом та у разі подання позову до суду Південний офіс Держаудитслужби заявив про готовність взяти участь у справі як третя особа.
Листом за №15/2-5242ВИХ від 30.08.2024 Херсонська обласна прокуратура повідомила Херсонській міській військовій адміністрації про рішення адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 18.06.2024 №65/46-р/к, з метою подальшого вирішення обласною прокуратурою питання щодо наявності підстав для представництва інтересів держави в суді прошу у строк до 09.09.2024 надати до Херсонської обласної прокуратури змістовну інформацію:
- чи відомо Херсонській міській військовій адміністрації про наявність рішення адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення від 18.06.2024 № 60/46-р/к. Якщо так, які заходи вживались для поновлення інтересів держави;
- чи планується вжиття заходів для поновлення державних інтересів, зазначити, які саме та відповідні строки.
У відповідь Херсонська міська військова адміністрація листом №01-01-16/4972 від 11.09.2024 повідомила Херсонську обласну прокуратуру, що запитувані тендери Департаментом міського господарства Херсонської міської ради проводилися у 2021 році відповідно до вимог законодавства діючого на той час, а рішення адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, прийняте 18.06.2024. Станом на дату укладання договорів між Департаментом і ТОВ «АЛЬЯНСБУД ГРУП», ТОВ «БЛАГОУСТРІЙ ХЕРСОН ПЛЮС» та в період надання послуг з організації благоустрою території міста Херсона Херсонської міської територіальної громади у 2021 році та до 31.03.2022 року дані організації не знаходилися у зведених відомостях Антимонопольного комітету України.
Листом за №15/2-5582ВИХ-25 від 18.09.2024 Херсонська обласна прокуратура повідомила Херсонській міській військовій адміністрації, що рішенням Адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення АМКУ від 18.06.2024 №65/46-р/к, визнано, що учасниками закупівель, у тому числі ТОВ «АЛЬЯНСБУД ГРУП» вчинено порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», з метою подальшого вирішення обласною прокуратурою питання щодо наявності підстав для представництва інтересів держави в суді, прошу в строк до 30.09.2024 повідомити Херсонську обласну прокуратуру про те, чи планується вжиття заходів для поновлення державних інтересів, зазначивши які саме та відповідні строки.
У відповідь на даний лист Херсонська міська військова адміністрація листом за №01-01-16/5334 від 01.10.2024 повідомила прокуратуру, що Департамент міського господарства Херсонської міської ради 30.09.2024 звернувся до Адміністративної колегії Південного міжобласного відділення Антимонопольного комітету України з проханням надати копію рішення від 18.06.2024 № 65/46-р/к. Метою звернення є опрацювання висновків, зазначених у рішенні, відповідно до укладених договорів, листування та інших документів, що передували їх укладанню. Доцільність ініціювання розірвання договорів у порядку господарського судочинства буде визначено лише після аналізу зазначеного рішення.
Листом за №15/2-6535ВИХ-24 від 30.10.2024 Херсонська обласна прокуратура просила Херсонську міську військову адміністрацію, з метою подальшого вирішення обласною прокуратурою питання щодо наявності підстав для представництва інтересів держави в суді, в строк до 11.11.2024 повідомити Херсонську обласну прокуратуру про те, чи планується вжиття заходів для поновлення державних інтересів, зазначивши які саме та відповідні строки.
У відповідь на який Херсонська міська військова адміністрація листом за №01-01-16/6143 від 14.11.2024 повідомила прокуратуру, що не планує звернення до суду щодо розірвання договорів, укладених між департаментом міського господарства Херсонської міської ради та ТОВ «АЛЬЯНСБУД ГРУП».

5. Позиція суду щодо встановлених обставин справи.
Щодо підстав представництва прокурором інтересів держави.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Зазначене конституційне положення встановлює обов`язок органам державної влади, органам місцевого самоврядування та їх посадовим особам дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень.
Як підкреслив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 01.04.2008 року №4-рп/2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.
Відповідно до п. 3 ст. 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.
Згідно зі ст. 1 Закону України "Про прокуратуру", прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, зокрема, загальних інтересів суспільства та держави.
Відповідно до частини 4 статті 53 ГПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абз. 1, 2 ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру").
Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абз. 1-3 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру").
Із урахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (ч. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України).
Так, здійснивши аналіз абз. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», Велика Палата Верховного Суду в п. 37 постанови від 26.06.2019 року у справі № 587/430/16-ц дійшла висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.
У пункті 76 постанови від 26.05.2020 року у справі № 912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду підтримала вищевказаний висновок та зазначила, що відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу. При цьому поняття «компетентний орган» у цій постанові вживається в значенні органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.
За висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в п. 69 постанови від 26.06.2019 року у справі № 587/430/16-ц, пп. 8.19 постанови від 06.07.2021 року у справі №911/2169/20 та п. 40 постанови від 18.01.2023 року у справі № 488/2807/17, оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.
Як зазначено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15.10.2019 у справі №903/129/18 (12-72гс19), сам факт незвернення до суду обраного прокурором позивача з відповідним позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси держави, свідчить про те, що зазначений орган неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку з чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.
У постанові від 26.07.2018 по справі №926/1111/15 Верховний Суд зазначив, що прокурор, встановивши не усунуті порушення інтересів держави, має не тільки законне право, а й обов`язок здійснити захист таких інтересів, обравши при цьому один із способів захисту.
Відповідно до Положення про Департамент міського господарства Херсонської міської ради Департамент є виконавчим органом Херсонської міської ради та головним розпорядником коштів у межах наданих повноважень.
При цьому, відповідно до підпунктів 1.3., 1.4. договору джерелом фінансування вказаної закупівлі були кошти місцевого бюджету (кошти бюджету Херсонської міської територіальної громади).
Відтак, Херсонська міська рада, відповідно до закону та Положення про Департамент здійснює контроль за діяльністю Департаменту щодо ефективності використання коштів територіальної громади при укладенні договорів, пов`язаних з виконанням його статутних цілей, у зв`язку з чим є особою, уповноваженою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, під час виконання договору про надання послуг, який укладено за результатами проведеного електронного аукціону, а тому виступає належним позивачем у цій справі.
Указом Президента України від 19.09.2022 №658/2022 «Про утворення військових адміністрацій населених пунктів у Херсонській області» створено Херсонську міську військову адміністрацію Херсонського району Херсонської області.
Згідно з положеннями Закону України "Про правовий режим воєнного стану" у зв`язку з утворенням військових адміністрацій, голови цих адміністрацій набувають статусу відповідних військових адміністрацій та начальників цих військових адміністрацій.
У зв`язку з цим, органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, представляти територіальну громаду Херсонського району та здійснювати від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, права суб`єкта комунальної власності, в даному випадку виступає Херсонська міська військова адміністрація Херсонського району Херсонської області.
Крім того суд вказує, що відповідно до пункту 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 № 43, Держаудитслужба є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю. Основними завданнями Держаудитслужби є реалізація державної політики у сфері державного фінансового контролю; здійснення державного фінансового контролю, спрямованого на оцінку ефективного, законного, цільового, результативного використання та збереження державних фінансових ресурсів, досягнення економії бюджетних коштів (підпункти 1, 3 пункту 3 указаного Положення). Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства, а саме звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (абзаци 1, 3 підпункт 9 пункт 4 цього Положення).
Згідно з підпунктом 20 пункту 6 зазначеного Положення Держаудитслужба для виконання покладених на неї завдань має право порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених з порушеннями законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства.
Так суд зазначає, що з наявних у матеріалів справи копій листів, а саме №15/2-5242ВИХ від 30.08.2024, №15/2-5582ВИХ-25 від 18.09.2024 та №15/2-6535ВИХ-24 від 30.10.2024 встановлено, звернення Херсонської обласної прокуратури до Херсонської міської військової адміністрації та повідомлення останнього про обставини укладення спірного Договору про закупівлю, обставини вчинення правопорушення у сфері економічної конкуренції а також притягнення ТОВ "АЛЬЯНСБУД ГРУП" до відповідальності. Крім того прокуратура запитувала Херсонську міську військову адміністрацію про заходи які вже були вжиті з метою захисту порушених інтересів держави та заходів які адміністрація планує вжити для такого захисту, зокрема звернення з позовом до господарського суду.
У відповідь на вказані листи Херсонська міська військова адміністрація, зокрема, листом за №01-01-16/6143 від 14.11.2024 повідомила прокуратуру, що не планує звернення до суду щодо розірвання договорів, укладених між Департаментом міського господарства Херсонської міської ради та ТОВ «АЛЬЯНСБУД ГРУП».
Також судом було встановлено, що з метою надання належної оцінки та самостійному зверненню з позовами до суду про визнання недійсними договорів, Херсонська обласна прокуратура листом за №15/2-3217-24 від 22.11.2024 повідомила Південний офіс Держаудитслужби про обставини укладення спірного Договору про закупівлю, обставини вчинення правопорушення у сфері економічної конкуренції а також притягнення ТОВ "АЛЬЯНСБУД ГРУП" до відповідальності.
У відповідь на зазначений лист прокуратури, Південний офіс Держаудитслужби листом за №152125-17/1575-2024 від 03.12.2024 повідомив що Держаудитслужба не наділена повноваженнями щодо контролю за узгодженими діями учасників торгів, а також, що офісом не подавався та не планується подання до суду позову про визнання недійсним договору як такого що суперечить інтересам держави, із застосуванням наслідків такої невідповідності.
Отже, встановлено, що Південний офіс Держаудитслужби як орган, уповноважений державою на захист її інтересів у спірних правовідносинах, такого захисту не здійснює
Таким чином, прокурор на виконання вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру» повідомив позивачів листами №15/2-7422вих-24 та №15/2-7426вих-24 від 11.12.2024 про прийняття рішення щодо представництва інтересів держави шляхом пред`явлення до суду цього позову.
Таким чином з досліджених фактичних обставин справи, судом встановлено, що прокурор у даній справі, відповідно до вимог ст.131-1 Конституції України, ст.53 Господарського процесуального кодексу України, має всі правові підстави для звернення до суду з даним позовом з метою забезпечення належного та своєчасного захисту порушених інтересів держави.
Щодо суті позовних вимог господарський суд зазначає наступне.
Згідно з частиною 1 статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Загальні підстави і наслідки недійсності правочинів (господарських договорів) встановлені статтями 215, 216 Цивільного кодексу України, статтями 207, 208 Господарського кодексу України (чинного на час виникнення спірних правовідносин).
За приписом статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
Статтею 204 Цивільного кодексу України встановлено презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Частиною 3 статті 215 Цивільного кодексу України визначено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Стаття 203 ЦК України визначає загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.
Частинами 1-5 статті 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1); особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч. 2); волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. 3); правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4); правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5).
Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначити в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.
Правовими підставами даного позову прокурор визначив частину 1 статті 203, частини 1, 3 статті 215, частину 3 статті 228 Цивільного кодексу України.
Так у даній справі предметом спору є вимога прокурора про визнання недійсним Договору №122 про закупівлю послуг щодо утилізації/видалення сміття та поводження зі сміттям укладеного 30.06.2021 між Департаментом міського господарства Херсонської міської ради та ТОВ «АЛЬЯНСБУД ГРУП», а також стягнення з ТОВ "АЛЬЯНСБУД ГРУП" на користь Департаменту міського господарства Херсонської міської ради 3 204 988,94 грн, а з Департаменту міського господарства Херсонської міської ради одержані ним за рішенням суду 3 204 988,94 грн в дохід держави.
Відтак господарський суд зазначає, що ключовим питанням цієї справи є наявність підстав для застосування частини статті 228 Цивільного кодексу України.
Так частиною 3 статті 228 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.
За загальним правилом правовим наслідком недійсності правочинів є повернення сторін в стан, що передував укладенню правочину (абз. 2 частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України). Такий правовий наслідок спрямований на те, аби нівелювати все, що відбулося і зробити його юридично незначущим.
Супроводжувальним правовим наслідком недійсності правочину є можливість відшкодування винною стороною правочину збитків та моральної шкоди, завданої другій стороні правочину. Такий правовий наслідок спрямований на те, аби досягти компенсації понесених такою стороною втрат, тобто є проявом дії компенсаційних засад цивільного права.
Оскільки відшкодування збитків та моральної шкоди є видом цивільно-правової відповідальності, їх стягнення відбувається на користь приватної особи, в її інтересах і саме задля неї.
У частині 3 статті 228 Цивільного кодексу України передбачаються зовсім інші правові наслідки:
- які спрямовані не на позначене вище, а на реакцію з боку держави на правопорушення сторони/сторін правочину;
- ініціатором цих правових наслідків є держава, а не сторона правочину;
- ці правові наслідки встановлені в публічних інтересах (як їх розуміє держава), а не в приватноправових;
- наслідки полягають не у відновленні становища, що існувало до вчинення правочину, а на вилучення майна;
- ці правові наслідки не можна розцінювати як відшкодування збитків.
Такі правові наслідки не можна віднести до компенсаційних, адже вони є сутнісно іншими і являють собою різновид конфіскації майна державою.
Вирішуючи питання щодо застосування частини 3 статті 228 Цивільного кодексу України, суд має враховувати що санкції, передбачені частиною 3 статті 228 Цивільного кодексу України, є не компенсаційними, а конфіскаційними санкціями, які передбачають стягнення усього отриманого за правочином на користь держави. Ці санкції спрямовані не на відновлення правового стану, який існував до порушення, а на покарання осіб, які порушили законодавчу заборону вчиняти правочин, який не відповідає інтересам держави і суспільства.
Конфіскація без вироку суду (Non-Conviction Based Confiscation - NCBC) розглядається ЄСПЛ як втручання у право власності, захищене ст.1 Першого протоколу до Конвенції.
Застосування наслідків, передбачених частиною 3 статті 228 Цивільного кодексу України, є втручанням держави у право власності приватних осіб. Тому підлягає застосуванню ст.1 Першого протоколу до Конвенції. Відповідно до зазначеної статті кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями ст.1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право:
- втручання держави у право власності повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування - передбачуваними;
- якщо можливість втручання у право власності передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів або штрафів;
- втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає втручання в її право власності. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення.
Верховний Суд у постанові від 20.03.2019 у справі №922/1391/18 вказав, що здійснивши правовий аналіз частини 3 статті 228 Цивільного кодексу України можна дійти висновку, що ознаками недійсного господарського договору, що суперечить інтересам держави і суспільства, є спрямованість цього правочину на порушення правового господарського порядку та наявність умислу (наміру) його сторін, які усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність укладеного договору. Метою такого правочину є його кінцевий результат, якого бажають досягти сторони. Мета завідомо суперечить інтересам держави та суспільства.
Отже, для правильного вирішення спору необхідно встановити, у чому конкретно полягала завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета укладення господарського договору, якою із сторін і в якій мірі виконано зобов`язання, а також наявність наміру (умислу) у кожної із сторін.
Наявність такого наміру (умислу) у сторін (сторони) означає, що вони (вона), виходячи з обставин справи, усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність укладеного договору і суперечність його мети інтересам держави і суспільства та прагнули або свідомо допускали настання протиправних наслідків".
Аналогічні правові висновки щодо застосування норм частини 3 статті 228 Цивільного кодексу України викладені у постановах Верховного Суду від 13.02.2018 у справі №910/1421/16, від 15.02.2018 у справі №911/1023/17, від 17.04.2018 у справі №910/1424/16, від 31.05.2018 у справі №911/639/17, від 09.07.2019 у справі №911/1113/18, від 10.06.2021 у справі №910/114/19, від 15.12.2021 у справі №910/6271/17, від 13.01.2022 у справі №908/3736/15.
Статтею 55 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що особи, яким заподіяно шкоду внаслідок порушення законодавства про захист економічної конкуренції, можуть звернутися до господарського суду із заявою про її відшкодування. Шкода, заподіяна порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченими пунктами 1, 2, 5, 10, 12, 18, 19 статті 50 цього Закону, відшкодовується особою, що вчинила порушення, у подвійному розмірі завданої шкоди.
Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Господарський суд зазначає, що в якості доказу того що Договір №122 про закупівлю послуг щодо утилізації/видалення сміття та поводження зі сміттям укладеного 30.06.2021 між Департаментом міського господарства Херсонської міської ради та ТОВ «АЛЬЯНСБУД ГРУП», є таким, що завідомо суперечать інтересам держави і суспільства та наявності у ТОВ «АЛЬЯНСБУД ГРУП» умислу на це, прокурор фактично посилається лише на один доказ, а саме рішення адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №65/46-р/к від 18.06.2024.
Так відповідно до даного рішення дії ТОВ «АЛЬЯНСБУД ГРУП» під час участі у процедурі відкритих торгів, проведених Департаментом міського господарства Херсонської міської ради, кваліфіковано як антиконкурентну узгоджену поведінку, що спотворила результати торгів, і на товариство накладено штраф за таке порушення у розмірі 68 000,00 грн.
Водночас господарський суд звертає увагу на те, що лише сам факт вчинення вказаними Товариствами порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій під час участі у спірній закупівлі, встановлений рішенням АМК, не є підставою для визнання оспорюваних правочинів недійсними, як таких, що вчинені з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства (частина 3 статті 228 Цивільного кодексу України).
Суд зазначає, що положення Закону України "Про захист економічної конкуренції" є спеціальними у випадку порушення його норм, зокрема, шляхом узгодженої поведінки на торгах. Цей закон також визначає можливість заявлення вимог про стягнення шкоди, завданої таким порушенням.
Відтак позивач, у разі завдання, на його думку, шкоди інтересам держави і суспільства внаслідок укладення і виконання спірного договору, не позбавлений можливості розрахувати завдані таким порушенням збитки та пред`явити вимогу про їх стягнення з винної особи, як це передбачено ст. 55 Закону України "Про захист економічної конкуренції".
Судом було встановлено, що станом на момент звернення з позовом даний Договір був виконаний сторонами у повному обсязі, про що також зазначається прокурором у позовній заяві.
Також матеріали справи не містять доказів існування будь-яких заперечень сторін Договору, а також будь яких інших осіб, щодо якості та обсягу виконаних робіт за Договором, проведення оплати за виконані роботи, як і не містять доказів завданих збитків будь-яким особам при виконанні умов Договору.
Під час розгляду даної справи прокурор не доводив, що внаслідок укладення правочину держава понесла майнову шкоду, переплатила кошти або отримала товар/роботу неналежної якості. За цих умов відсутній причинно-наслідковий зв`язок між порушенням конкуренції та погіршенню майнового становища держави, що виключає можливість кваліфікації правочину як такого, що вчинений з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.
Господарський суд вказує, що не будь-які порушення актів цивільного законодавства, вчинені під час укладення договору, мають своїм наслідком невідповідність правочину інтересам держави і суспільства. Для визнання недійсним правочину на підставі частини 1 статті 203, частини 1 статті 215, частини 3 статті 228 Цивільного кодексу України має бути доведено, що зміст правочину та мета його вчинення завідомо суперечать інтересам держави і суспільства.
Отже, для застосування приписів частини 3 статті 228 Цивільного кодексу України позивач у цій справі мав довести, що сам правочин за своєю суттю є протиправним, спрямованим на порушення інтересів держави та суспільства. Втім позивач цього не доводив, стверджував про порушення правил конкуренції, які мали місце під час проведення закупівлі.
Антиконкурентна поведінка спрямована на спотворення конкуренції між учасниками торгів, але не завжди має за мету завдати шкоди державі чи підривати її інтереси. Тому така поведінка сама по собі не трансформує правочин у такий, що суперечить інтересам держави та суспільства у значенні частини 3 статті 228 Цивільного кодексу України.
Враховуючи конфіскаційний характер санкції, передбаченої частиною 3 статті 228 Цивільного кодексу України, який суд не може змінити, як і зменшити розмір, ця стаття може застосовуватися у виключних випадках порушення інтересів держави та суспільства, які, зокрема, можуть мати місце при вчинені особою кримінального злочину (тобто, за наявності обвинувального вироку суду, що набрав законної сили), або дій, якими державі та суспільству завдані значні збитки, а винна особа відповідно незаконно, безпідставно збагатилася (на суму, співставну із вартістю того, що стягується на користь держави, для дотримання принципу пропорційності втручання). Ця норма не може бути застосована у випадку порушення суб`єктом господарювання будь-яких норм чинного законодавства, яке регулює господарську діяльність, зокрема законодавства про захист конкуренції.
Ухвалою суду від 14.04.2025 провадження у даній справі було зупинено судом до розгляду Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №922/3456/23.
Так у постанові від 19.12.2025 по справі № 922/3456/23 об`єднана палата Касаційного господарського суду (пункт 101) звертала увагу на невідповідність норми частини 3 статті 228 Цивільного кодексу України загальним засадам цивільного законодавства, її каральний характер, притаманний нормам саме публічного, а не приватного права, а також на суттєві логічні невідповідності приписів частин 1, 2 статті 228 Цивільного кодексу України, які встановлюють що нікчемним є правочин який суперечить публічному порядку, але як наслідок передбачають більш м`які наслідки - двосторонню реституцію та ч.3 цієї статті, яка щодо оспорюваного правочину (який порівняно з нікчемним є не очевидно недійсним і відтак має меншу суспільну небезпеку) встановлює у якості наслідків набагато жорсткішу санкцію - стягнення з винної сторони (сторін) майна на користь держави.
У пункті 105 даної постанови об`єднана палата уточнила висновки, що містяться у постановах від 13.11.2024 у справі №911/934/23, від 17.10.2024 у справі №914/1507/23, а також інших постановах колегій суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду щодо застосування ч.3 ст.228 ЦК, таким чином:
При визначенні підстав для застосування ч.3 ст.228 ЦК, яка містить санкцію конфіскаційного характеру, не властиву нормам цивільного законодавства, і яка несе в собі високі ризики втручання держави в право власності приватних осіб, суд має враховувати критерії, визначені ЄСПЛ, щодо пропорційності покарання (конфіскації без вироку суду) та можливості обрання менш обтяжливого заходу для винної сторони правочину (двосторонньої реституції, стягнення збитків, штрафу тощо).
Також господарський суд зазначає, що пунктом 4 частини 1 статті 17 Закону України "Про публічні закупівлі" встановлено, що замовник приймає рішення про відмову учаснику в участі у процедурі закупівлі та зобов`язаний відхилити тендерну пропозицію учасника або відмовити в участі у переговорній процедурі закупівлі (крім випадків, зазначених у пунктах 2, 4, 5 частини другої статті 40 цього Закону) в разі, якщо суб`єкт господарювання (учасник) протягом останніх трьох років притягувався до відповідальності за порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів тендерів.
У вказаний спосіб держава гарантує розвиток добросовісної конкуренції, забезпечує ефективність правового регулювання сфери публічних закупівель, прозорість процедур. При цьому позбавлення суб`єкта господарювання права протягом трьох років брати участь у процедурах закупівель є тим запобіжником, за допомогою якого держава усуває недобросовісність суб`єктів господарювання від можливості мати доступ до публічних коштів.
Крім того, за порушення законодавства про захист економічної конкуренції Законом України "Про захист економічної конкуренції" передбачена відповідальність. Зокрема, за порушення, пунктами 1, 2 та 4 статті 50 цього Закону, накладаються штрафи (стаття 51, частина 2 статті 52).
Як встановлено судом, за порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішенням АМК накладено штраф у розмірі 68 000,00 грн, зокрема, на ТОВ "АЛЬЯНСБУД ГРУП". Отже, понесено відповідальність за вчинене ним порушення законодавства про захист економічної конкуренції.
За наведених обставин, суд доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог прокурора з огляду на недоведеність та безпідставність тверджень про укладення спірного договору, як такого що завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, його моральним засадам з умислу ТОВ "АЛЬЯНСБУД ГРУП", у зв`язку з чим відмовляє про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Відповідно до вимог статті 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Належність доказів - це спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини. При цьому питання про належність доказів остаточно вирішується судом, вказаного висновку дійшов КГС ВС у постанові від 25.10.2023 у справі №902/567/21.
Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.
Верховний Суд у постанові 25.06.2020 по справі №924/233/18, дійшов висновку, що згідно положень статті 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. 
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Отже на суд покладений обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. При цьому обставини, на які учасник справи як на підставу своїх вимог або заперечень підлягають доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.
Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.
До того ж, Верховний Суд наголошує, що стандарт доказування "вірогідність доказів", на відмінну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.
Зміст цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).
Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі №910/13407/17.
Вказану правову позицію також було застосовано в постанові КГС ВС від 17.04.2024 року по справі № 910/18677/23, постанові КГС ВС від 13.03.2024 по справі № 906/91/20, постанові КГС ВС від 24.07.2024 року по справі 910/1869/23, постанові КГС ВС 03.09.2024 року по справі 910/2127/24.
Підсумовуючи викладені вище фактичні обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заявленого позову Херсонської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Південного офісу Держаудитслужби, Херсонської міської ради Херсонської області та Херсонської міської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області до відповідачів – Департаменту міського господарства Херсонської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНСБУД ГРУП" про визнання недійсним договору №122 про закупівлю послуг щодо утилізації/видалення сміття та поводження зі сміттям укладений 30.06.2021 та стягнення з ТОВ "АЛЬЯНСБУД ГРУП" на користь Департаменту міського господарства Херсонської міської ради 3 204 988,94 грн, а з Департаменту міського господарства Херсонської міської ради одержані ним за рішенням суду 3 204 988,94 грн стягнути в дохід держави, у повному обсязі, з підстав його необґрунтованості та безпідставності.
Приймаючи до уваги відмову судом у позові у повному обсязі, судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України, відшкодуванню не підлягають та покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд
УХВАЛИВ:
1.У задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
2.Судові витрати понесені позивачем відшкодуванню не підлягають та покладаються на позивача.
Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.
Повне рішення складено 04 червня 2026 р.
Суддя Ю.М. Невінгловська