КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2026 року м. Київ № 320/23529/25
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панової Г.В, розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС-СПЕЦБУДТЕХ»
до Головного управління ДПС у м. Києві
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулося ТОВ "ТРАНС-СПЕЦБУДТЕХ" з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 06.02.2025 № 30484 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податків;
- зобов?язати Головне управління ДПС у м. Києві виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРАНС-СПЕЦБУДТЕХ» з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що Головним управлінням ДПС у м. Києві було прийнято рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку. Позивач не погоджується з правомірністю прийнятого рішення, оскільки ним були надані контролюючому органу пояснення з всіма документами, які підтверджують господарські операції позивача з відповідними контрагентами.
Судом під час вирішення питання про відкриття провадження у справі було встановлено недоліки позовної заяви, у зв`язку з чим ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.07.2025 позовну заяву було залишено без руху.
У строк, визначений судом, позивач усунув недоліки позовної заяви та визначив належного відповідача в частині позовних вимог.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.10.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні). 
Відповідач із позовом не погоджується та вважає його необґрунтованим та такими, що не підлягає задоволенню. Зазначає, що віднесення позивача до платників, які відповідають критеріям ризиковості, є одним із заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання, покладених на відповідача функцій та завдань органів ДПС. Тобто, є лише діяльністю контролюючого органу з виконанням своїх повноважень, яка сама по собі не створює для платника податків жодних правових наслідків у вигляді зміни або припинення його прав та не породжує для нього обов`язкових юридичних наслідків. Включення суб`єктом владних повноважень до бази даних певної інформації не створює жодних перешкод для діяльності платника податку. Просить суд відмовити у задоволенні позову.
Позивач у відповіді на відзив зазначив, що доводи відповідача зводяться до цитування норм законодавства, дублюють зміст спірного рішення від 06.02.2025 № 30484 та не містять аргументів і доводів на підтвердження відповідності позивача критеріям ризиковості. 
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРАНС-СПЕЦБУДТЕХ» зареєстроване 06.07.2023 як юридична особа, основним видом діяльності якого є надання послуг спецтехніки на будівельному майданчику, зокрема за КВЕД 43.12 «Підготовчі роботи на будівельному майданчику».
Позивач здійснює господарську діяльність, повязану з наданням послуг засобами спецтехніки в межах території України, у тому числі на об`єктах критичної інфраструктури. Як зазначає позивач, підприємством виконувалися підготовчі роботи на обєкті критичної інфраструктури України «Аеропорт Ізмаїл», роботи зі спорудження укріплень для військових у Херсонській області, а також роботи на обєкті критичної інфраструктури України щодо завершення будівництва першої черги на Дністровській ГАЕС.
Як вказує позивач у позовній заяві, з метою здійснення господарської діяльності ТОВ «ТРАНС-СПЕЦБУДТЕХ» укладало договори оренди та суборенди спецтехніки з екіпажем, що, за твердженням позивача, обумовлено специфікою його діяльності та необхідністю залучення відповідної будівельної техніки для виконання робіт на об`єктах замовників.
Зокрема, 04.08.2023 між ТОВ «ТРАНС-СПЕЦБУДТЕХ» та ТОВ «Торговий Будинок Патріот» укладено договір оренди спецтехніки з екіпажем № 04/08/23-О, відповідно до умов якого роботи виконуються засобами спецтехніки співробітниками орендодавця. Згідно з актом приймання-передачі від 04.08.2023 позивач отримав від ТОВ «Торговий Будинок Патріот» спецтехніку в кількості 9 одиниць.
Крім того, для виконання умов договорів із замовниками позивачем укладено з ТОВ «ПРОТРЕЙДЛОГІСТИК» договір суборенди спецтехніки № 04/24-О від 15.04.2024, за яким ТОВ «ТРАНС-СПЕЦБУДТЕХ» отримало у користування спецтехніку, що підтверджується актами приймання-передачі № 1 від 15.04.2024 та № 2 від 01.05.2024.
10.10.2024 між ТОВ «ТРАНС-СПЕЦБУДТЕХ» як виконавцем та ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АУРУМ» як замовником укладено договір № 10/10/24-А про надання послуг з експлуатації будівельних машин і механізмів на об`єктах замовника.
Для забезпечення виконання зазначеного договору позивач використовував орендовану спецтехніку, а також здійснював її заправку дизельним паливом, яке придбавалося у ТОВ «СК Альянс 2006» на підставі договору № 03/08/2023 від 03.08.2023.
Як зазначено позивачем, з жовтня 2024 року ТОВ «ТРАНС-СПЕЦБУДТЕХ» надає послуги орендованою технікою на об`єктах ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АУРУМ», а останнє здійснило попередню оплату наданих послуг. Так, 25.12.2024 позивачем від ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АУРУМ» отримано попередню оплату за договором № 10/10/24-А у розмірі 662 400,00 грн з ПДВ, що підтверджується платіжною інструкцією. У свою чергу, позивач здійснив оплату за паливо ТОВ «СК Альянс 2006» у сумі 614 589,49 грн з ПДВ, що підтверджується платіжною інструкцією.
Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України позивачем за правилом першої події складено та направлено на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 9 від 25.12.2024.
Однак, реєстрацію податкової накладної № 9 було зупинено. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної зазначено, що податкова накладна складена та оформлена платником податку, який відповідає критеріям ризиковості, та запропоновано надати пояснення і копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.
07.01.2025 Комісією ГУ ДПС у м. Києві прийнято рішення № 2583 про відповідність ТОВ «ТРАНС-СПЕЦБУДТЕХ» критеріям ризиковості платника податку.
Позивач через електронний кабінет платника податків подав до ГУ ДПС у м. Києві письмові пояснення та копії документів, які, на його думку, повністю розкривали зміст господарської операції та підтверджували невідповідність товариства критеріям ризиковості.
Незважаючи на подані пояснення та документи, 22.01.2025 Комісією ГУ ДПС у м. Києві прийнято рішення № 15712 про відповідність ТОВ «ТРАНС-СПЕЦБУДТЕХ» критеріям ризиковості платника податку, а також рішення про відмову в реєстрації податкової накладної № 9.
Надалі позивач повторно звертався до контролюючого органу з поясненнями та документами, однак рішенням від 29.01.2025 № 21906 товариство знову віднесено до переліку ризикових платників податку.
31.01.2025 позивачем подано чергові пояснення та документи щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості. За результатами їх розгляду Комісією ГУ ДПС у м. Києві прийнято рішення від 06.02.2025 № 30484 про відповідність ТОВ «ТРАНС-СПЕЦБУДТЕХ» критеріям ризиковості платника податку на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.
У рішенні від 06.02.2025 № 30484 контролюючим органом зазначено такі коди податкової інформації: 
07 - недостатня кількість трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської операції; 
11 - накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності місць їх зберігання;
03 - відсутність необхідних умов та/або обсягів матеріальних ресурсів для виробництва товарів, виконання робіт або надання послуг в обсягах, відображених у податковій накладній/розрахунку коригування. Періодом здійснення операцій, за якими встановлено ризиковість, визначено з 11.07.2024 по 07.01.2025.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач звернувся зі скаргою від 11.02.2025 до Державної податкової служби України.
Рішенням ДПС України від 14.02.2025 № 38319 за результатами розгляду скарги рішення комісії регіонального рівня від 06.02.2025 № 30484 залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення. 
Не погоджуючись з спірним рішенням, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів, визначений Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі - Порядок №1165, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з пунктом 5 Порядку № 1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Додатком 1 до Порядку № 1165 визначено такі критерії ризиковості платника податку на додану вартість:
1. Платника податку на додану вартість (далі - платник податку) зареєстровано (перереєстровано) на підставі недійсних (втрачених, загублених) та підроблених документів згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.
2. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.
3. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарської діяльності або здійснювати повноваження, згідно з інформацією, наданою такими особами.
4. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) та ним проваджено фінансово-господарську діяльність без відома і згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками.
5. Платник податку - юридична особа не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Казначейства (крім бюджетних установ).
6. Платником податку не подано контролюючому органу податкової звітності з податку на додану вартість за два останніх звітних (податкових) періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України (далі - Кодекс), з урахуванням вимог підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX “Перехідні положення” Кодексу.
7. Платником податку на прибуток підприємств не подано контролюючому органу фінансової звітності за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Кодексу, з урахуванням вимог підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX “Перехідні положення” Кодексу.
8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Довідник кодів податкової інформації, яка є підставою для прийняття рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, визначається ДПС та затверджується відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
Пунктом 6 Порядку №1165 визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/ розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).
У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
У разі відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 8 додатка 1 у відповідних полях рішення зазначаються детальна інформація, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, тип операції (придбання/постачання), період здійснення господарської операції, код згідно з УКТЗЕД/Державним класифікатором/умовним кодом товару, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
У рішенні про відповідність платника податку вимогам пункту 8 додатка 1 комісія регіонального рівня зазначає наявну інформацію, що свідчить про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, виявлену під час моніторингу господарських операцій, відображених у податкових накладних/розрахунках коригування, поданих для реєстрації в Реєстрі, у тому числі податкових накладних/розрахунках коригування, реєстрацію яких зупинено.
При цьому не може бути підставою для розгляду питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 8 додатка 1 операція, відображена у податковій накладній/розрахунку коригування, дата реєстрації якої/якого у Реєстрі припадає на період, що перевищує 180 днів до дати прийняття рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.
У разі отримання рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку платник податку має право подати на розгляд комісії регіонального рівня інформацію та копії відповідних документів, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом дев`ятим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).
Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України “Про електронні документи та електронний документообіг”, “Про електронні довірчі послуги” та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.
Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;
інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.
За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).
Якщо за результатами розгляду інформації та копій документів, що свідчать про невідповідність платника податку вимогам пункту 8 додатка 1, комісією регіонального рівня прийнято рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, в такому рішенні зазначається:
актуальна інформація щодо податкової інформації, що стала підставою для розгляду питання про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, та ризикових операцій, відображених у попередньому рішенні про відповідність критеріям ризиковості платника податку. До такої інформації не застосовуються вимоги абзацу дев`ятого цього пункту;
інформація щодо операцій, відображених у податковій накладній/розрахунку коригування, дата подання для реєстрації в Реєстрі яких не раніше 180 днів до дати прийняття попереднього рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку. До такої інформації не застосовуються вимоги абзацу дев`ятого цього пункту.
У разі прийняття комісією регіонального рівня рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку за результатами розгляду інформації та копій документів, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, попереднє рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку втрачає чинність.
У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом дев`ятим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).
У рішенні про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (додаток 4) за результатами розгляду інформації та копій документів, надісланих відповідно до абзацу восьмого цього пункту, комісія регіонального рівня у відповідних полях рішення зазначає детальну інформацію, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, зазначає/обирає з переліку документ/документи, не наданий/не надані платником податку, який може/які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку.
Рішення про відповідність/невідповідність критеріям ризиковості платника податку набирає чинності у день засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.
Відповідно до пункту 25 Порядку № 1165 комісії центрального рівня приймає рішення про неврахування таблиці даних платника податку, розглядає скарги на рішення комісій регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, скарги на рішення комісій регіонального рівня про неврахування таблиці даних платника податку та скарги на рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Пунктом 27 Порядку № 1165 визначено, що комісія контролюючого органу в своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України і постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції України, Податкового кодексу України та законів, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, а також цим Порядком.
Рішення комісії контролюючого органу приймається шляхом відкритого голосування.
Рішення комісії контролюючого органу приймається більшістю голосів присутніх на засіданні членів такої комісії.
Під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення (абз.5,6 та 8 пункту 40 Порядку №1165).
Так, з метою реалізації вимог абзацу другого пункту 8 додатка 1 до Порядку № 1165 наказом Державної податкової служби України від 11.01.2023 № 17 затверджено довідник кодів податкової інформації, яка є підставою для прийняття рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, зокрема:
01 - постачання товару, походження якого не прослідковується за ланцюгом постачання;
02 - придбання товару, походження якого не прослідковується за ланцюгом постачання;
03 - відсутність необхідних умов та/або обсягів матеріальних ресурсів для виробництва товарів, виконання робіт або надання послуг в обсягах, відображених у податковій накладній/розрахунку коригування (відсутні відомості про об`єкти оподаткування, відсутнє придбання послуг оренди об`єктів оподаткування, послуг транспортування, послуг оренди місць зберігання товарно-матеріальних цінностей, послуг оренди місць зберігання паливно-мастильних матеріалів тощо), відповідно до поданої до контролюючих органів звітності;
04 - постачання товарів, відмінних від придбаних, за відсутності умов та/або матеріальних ресурсів для виробництва таких товарів;
05- постачання товарів платнику(ам) податку, який(і) здійснює(ють) постачання товарів, відмінних від придбаних;
06 - платник податку задіяний у здійсненні групою платників податку, у тому числі щодо яких прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку, циклу операцій один з одним щодо придбання/реалізації одного й того ж товару/послуги для формування штучного обсягу такого товару/послуги;
07 - недостатня кількість трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської операції в обсягах, зазначених у податковій накладній / розрахунку коригування (за відсутності інформації щодо придбання послуг з виконання робіт, які необхідні для здійснення господарської операції);
08 - постачання сільськогосподарської продукції за відсутності придбання такої продукції, сплати земельного податку (сплати єдиного податку для платника податку, який перебуває на спрощеній системі оподаткування четвертої групи) та/або придбання пального, мінеральних добрив, допоміжних послуг з вирощування сільськогосподарської продукції за наявності земельних ділянок;
09 - відсутня/анульована ліцензія, видана органами ліцензування, які засвідчують право платника податку на виробництво та/або торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1, 215.3.2, 215.3.3-1 та 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України;
10 - у податковій звітності платника податку не відображені доходи, нараховані та виплачені самозайнятим та/або фізичним особам за виконані роботи чи надані послуги
11 - накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їх зберігання (власних, орендованих складських приміщень) відповідно до поданої до контролюючих органів звітності;
12 - постачання товарів (послуг) платнику(ам) податку, щодо якого(их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку;
13 - придбання товарів (послуг) у платника(ів) податку, щодо якого(их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку;
14 - постачання товарів/послуг за рахунок сформованого реєстраційного ліміту (?накл) у зв`язку з придбанням товарів, не пов`язаних з господарською діяльністю платника податку;
15 - постачання/придбання товарів з обмеженим терміном придатності за відсутності їх реалізації та/або переробки, та/або відповідних засобів зберігання, та/або придбання послуг оренди відповідних основних засобів;
16 - наявність інформації щодо застосування до платника податку спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) відповідно до прийнятих рішень Ради національної безпеки і оборони України, введених у дію указами Президента України;
17 - наявність інформації щодо застосування до засновників/посадових осіб платника податку спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) відповідно до прийнятих рішень Ради національної безпеки і оборони України, введених у дію указами Президента України;
18 - керівник та/або особа, яка має право підпису (посадова особа платника податку), є особою, яка займає аналогічну посаду більше ніж у п`яти (включно) платників податку.
Додатком № 4 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджено бланк рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, у якому зазначено, що рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
Отже, право на оскарження в судовому порядку рішення про відповідність/ невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника випливає з норм пункту 6 Порядку № 1165, за якими у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Тобто, Порядок № 1165, який є чинним та діяв під час прийняття спірного рішення прямо передбачає можливість оскарження рішень про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості.
Зокрема, такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 05.01.2021 у справі № 640/11321/20 та від 16.02.2021 у справі № 280/3235/20.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (частина друга статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).
Верховний Суд у вищевказаній постанові від 05.01.2021 у справі № 640/11321/20 зазначив, що при вирішенні спорів такої категорії суди попередніх інстанцій з огляду на правове регулювання характер цих відносин мають досліджувати і надавати оцінку змісту оскаржуваного рішення, змісту протоколу засідання комісій та наданих податковим органом документів, порядку прийняття рішення та повноваженням комісії контролюючого органу.
Верховний Суд у постанові від 22.07.2021 по справі № 520/480/20 вказав, що саме лише посилання контролюючого органу про те, що аналіз діяльності товариства свідчить про наявність ризиків маніпулювання показниками податкової звітності та даними Єдиного реєстру податкових накладних, а також мінімізації платежів до бюджету, без належного обґрунтування і документального підтвердження, не може свідчити про відповідність рішення критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень і закріплені у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом встановлено, що оскаржуваним рішенням ГУ ДПС у м. Києві від 06.02.2025 №30484 позивача віднесено до переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку. У рішенні зазначено коди податкової інформації 03, 07 та 11.
Разом з тим, рішення від 06.02.2025 №30484 не містить достатньої конкретизації фактичних підстав, з яких контролюючий орган дійшов висновку про відповідність позивача зазначеним кодам податкової інформації.
Так, за кодом 03 контролюючий орган фактично зазначив про відсутність необхідних умов та/або обсягів матеріальних ресурсів для надання послуг, однак не вказав, які саме матеріальні ресурси були необхідні для виконання конкретної господарської операції, які ресурси були наявні у позивача, яких саме ресурсів не вистачало, у якому обсязі та на підставі якого розрахунку зроблено висновок про таку недостатність.
Суд звертає увагу, що позивачем на підтвердження наявності матеріальних ресурсів подано документи щодо оренди та суборенди спецтехніки, зокрема договори з ТОВ «Торговий Будинок Патріот» та ТОВ «ПРОТРЕЙДЛОГІСТИК», акти приймання-передачі спецтехніки, договір про надання послуг з ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АУРУМ», а також документи щодо придбання пального у ТОВ «СК Альянс 2006». Вказані документи свідчать про те, що позивач не заявляв про здійснення діяльності виключно за рахунок власної техніки, а використовував організаційну модель із залученням орендованої техніки з екіпажем.
Порядок № 1165 не встановлює обов`язку платника податку мати виключно власні основні засоби, власну будівельну техніку, власні складські приміщення чи значну кількість штатних працівників для того, щоб його господарська діяльність визнавалася неризиковою.
Натомість, при оцінці наявності чи відсутності ресурсів контролюючий орган повинен враховувати фактичну модель здійснення господарської діяльності конкретного платника податку, у тому числі можливість залучення орендованої техніки, працівників орендодавця, підрядників, послуг перевізників, бухгалтерських чи інших супровідних послуг.
З огляду на це саме лише посилання відповідача на код 03 без аналізу поданих позивачем договорів, актів приймання-передачі, платіжних інструкцій та інших первинних документів не може вважатися достатнім обґрунтуванням висновку про відсутність у позивача необхідних матеріальних ресурсів.
Щодо коду 07 суд зазначає, що контролюючий орган дійшов висновку про недостатню кількість трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської операції, однак у рішенні не наведено, яка саме мінімальна кількість працівників була необхідна для виконання спірних робіт, яким нормативним чи технічним розрахунком це підтверджується, які роботи повинні були виконуватися саме штатними працівниками позивача та чому залучення техніки з екіпажем не враховано при оцінці трудових ресурсів.
Суд бере до уваги, що, за умовами договору оренди спецтехніки з екіпажем, роботи виконуються засобами спецтехніки співробітниками орендодавця. Тобто господарська модель позивача передбачає залучення техніки разом із працівниками, які забезпечують її експлуатацію. За таких обставин формальне порівняння кількості штатних працівників позивача з обсягом наданих послуг не є достатнім для висновку про ризиковість платника податку.
Крім того, позивачем зазначено про наявність працівників, які виконують функції менеджерів зі збуту, а також про залучення бухгалтерського супроводу на підставі договору з ФОП. Натомість відповідач не довів, що виконання саме спірної господарської операції потребувало більшої кількості штатних працівників позивача, а не могло бути забезпечене шляхом залучення орендованої техніки з екіпажем та інших послуг.
Щодо коду 11 суд зазначає, що вказаний код стосується накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності або недостатності місць їх зберігання. Водночас предметом господарської операції, щодо якої виник спір, є надання послуг з експлуатації будівельної техніки, а не постачання товару, який потребує складського зберігання.
Відповідачем не наведено належними та допустимими доказами фактичного накопичення у позивача залишків товарів, які потребували б зберігання власних або орендованих складських приміщеннях.
Таким чином, застосування до позивача коду 11 є необґрунтованим, оскільки контролюючий орган не довів ані факту накопичення залишків нереалізованих товарів, ані необхідності наявності у позивача місць для їх зберігання, ані зв`язку такого висновку зі спірною операцією з надання послуг спецтехнікою.
Окремо суд звертає увагу, що позивач неодноразово подавав до ГУ ДПС у м. Києві пояснення та копії документів щодо невідповідності критеріям ризиковості, однак оскаржуване рішення не містить належної оцінки цих документів. 
У рішенні не наведено, які саме документи були досліджені комісією, які з них відхилені, з яких причин вони не підтверджують невідповідність позивача критеріям ризиковості, та які саме документи, на думку контролюючого органу, залишилися ненаданими.
Наведення у рішенні загальної фрази про ненадання копій документів, які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості, без конкретизації переліку таких документів, не відповідає вимогам обґрунтованості та вмотивованості індивідуального акта.
Суд зазначає, що загальними вимогами до актів індивідуальної дії є їх обґрунтованість, вмотивованість, чіткість та зрозумілість. 
Суб`єкт владних повноважень зобов`язаний навести конкретні фактичні та юридичні підстави прийняття рішення, а також мотиви, з яких він відхиляє доводи та документи платника податку.
Натомість у цій справі оскаржуване рішення не дає можливості встановити, які саме фактичні обставини були покладені в основу висновку про ризиковість позивача. У рішенні відсутній аналіз конкретної господарської операції, не наведено розрахунку недостатності ресурсів, не пояснено зв`язок між кодами податкової інформації та фактичними документами позивача, не обґрунтовано, чому надані позивачем договори, акти, платіжні інструкції та інші документи не підтверджують його невідповідність критеріям ризиковості.
Також суд враховує, що здійснення моніторингу податкових накладних є превентивним заходом, спрямованим на запобігання безпідставному формуванню податкового кредиту, однак такий моніторинг не повинен підміняти собою податкову перевірку. У межах процедури прийняття рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості контролюючий орган не вправі без проведення податкової перевірки та без належного дослідження первинних документів робити остаточні висновки про нереальність господарських операцій чи відсутність у платника права на податкові наслідки відповідних операцій.
Відтак, доводи відповідача про наявність податкової інформації самі по собі не можуть бути підставою для віднесення платника податку до ризикових без розкриття змісту такої інформації, її джерел, зв`язку з конкретними господарськими операціями та без надання суду доказів, які підтверджують обґрунтованість відповідних висновків.
Суд також відхиляє доводи відповідача про те, що включення платника податку до переліку ризикових не порушує прав позивача та не створює для нього негативних правових наслідків. Віднесення платника податку до переліку ризикових фактично впливає на можливість реєстрації податкових накладних, ускладнює здійснення господарської діяльності, створює перешкоди у взаємовідносинах з контрагентами та породжує необхідність постійного подання пояснень і документів. 
Крім того, Порядок № 1165 прямо передбачає можливість оскарження рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості в адміністративному або судовому порядку.
Окрім того, всі сумніви та протиріччя контролюючого органу щодо дотримання позивачем вимог податкового законодавства України під час здійснення господарської діяльності повинні досліджуватися шляхом проведення перевірок такого платника податків, за умови наявності підстав для її проведення визначених ПК України, а не шляхом визнання його “ризиковим” та фактично припинення господарської діяльності у зв`язку з неможливістю здійснювати реєстрацію податкових накладних та гарантування виконання своїх зобов`язань перед контрагентами (зокрема в частині реєстрації податкових накладних).
Отже, відповідачем в оскаржуваних рішеннях не доведено, що існують підстави для застосування до позивача пункту 8 критеріїв ризиковості платників податку з відповідними наслідками для позивача у вигляді внесення до переліку ризикових суб`єктів господарювання.
Суд зазначає, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
Така ж правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема у постановах від 23 жовтня 2018 року у справі № 822/1817/18, від 21 травня 2019 року у справі № 0940/1240/18.
Таким чином, оскаржуване рішення не містить обґрунтованих підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку.
За таких обставин суд дійшов висновку, що рішення ГУ ДПС у м. Києві від 06.02.2025 № 30484 про відповідність ТОВ «ТРАНС-СПЕЦБУДТЕХ» критеріям ризиковості платника податку є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання ГУ ДПС у м. Києві виключити ТОВ «ТРАНС-СПЕЦБУДТЕХ» з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, суд зазначає таке.
Оскільки рішення про визнання позивача таким, що відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, визнано протиправним та скасовано, тому зобов`язання відповідача виключити товариство з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості, є належним та достатнім способом захисту порушеного права позивача.
Відповідно до змісту статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Водночас, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
З системного аналізу вказаних норм Кодексу адміністративного судочинства України можна дійти висновку, що законодавством передбачено право суду, у випадку визнання дій та/або рішень протиправними, зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оцінюючи зібрані у справі докази в сукупності та мотиви суду щодо кожної з позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Під час звернення з даним позовом до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 9084,00 грн, що підтверджується відомостями квитанції наявної в матеріалах справи.
Відтак, враховуючи задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку, що сплачена позивачем сума судового збору підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 06.02.2025 № 30484 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податків.
3. Зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРАНС-СПЕЦБУДТЕХ» з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управляння ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ 44116011, місцезнаходження : 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС-СПЕЦБУДТЕХ» (код ЄДРПОУ: 45070811; місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Гніздовського Якова, буд. 1, офіс 603) судовий збір у розмірі 9084 (дев`ять тисяч вісімдесят чотири) грн 00 коп. 

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Панова Г. В.