Провадження № 2/641/3106/2026 	Справа № 641/3943/26 	

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
02 липня 2026 року м. Харків
Слобідський районний суд міста Харкова у складі головуючої судді Василенко О.Я., за участю секретаря судового засідання Кривенко А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс» (ТОВ «ФК «Ейс») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
установив:
Представник ТОВ «ФК «Ейс» адвокат Сахарова О.І. звернувся до Слобідського районного суду міста Харкова через підсистему «Електронний суд» з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №215153950 від 23.06.2021 у розмірі 39 043,34 грн, судовий збір у розмірі 2662,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що між 23.06.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (первісний кредитор) та  ОСОБА_1  укладено кредитний договір №215153950 (далі – Кредитний договір або Договір) на суму 200,00 грн. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV39ZG3. Перед укладення Договору позичальник ознайомився з умовами надання та обслуговування кредитів та правилами надання коштів у позику, подав Заявку на отримання грошових коштів в кредит, пройшов належну перевірку (верифікацію), ознайомився та підтвердив згоду з офертою, індивідуальною частиною Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику. Відповідно до Договору кредитодавець (первісний кредитор) надав позичальникові кредит на суму 200,00 грн, шляхом перерахування через банк-провайдер. В подальшому відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума становить 22 000,00 грн. 
28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01 (в редакції додаткових угод до нього), відповідно до якого на підставі Реєстру прав вимоги № 173 від 15.02.2022 права вимоги за Кредитним договором перейшли до ТОВ «Таліон Плюс».
30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 30/1023-01, відповідно до якого на підставі Реєстру прав вимоги № 2 від 30.10.2023 право вимоги до відповідача за Кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс».
11.07.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу № 11/07/25-Е, відповідно до якого на підставі Реєстру боржників № Б/Н від 14.07.2025 право вимоги до відповідача за Кредитним договором перейшло до позивача на загальну суму 39 043,34 грн. 
Оскільки відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором не виконав, в результаті чого загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором становить – 39 043,34 грн, яка складається з: 10 843,26 грн - заборгованість по тілу кредиту; 28 200,08 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом, позивач звернувся з даним позовом до суду. Крім того позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати: сплачений судовий збір в сумі 266 2,40 грн та 7000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідач правом на відзив не скористався.
Процесуальні дії у справі
Ухвалою Слобідського районного суду міста Харкова від 28.04.2026 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, задоволено клопотання позивача та витребувано у АТ КБ «Приват Банк» інформацію щодо емітованої на ім`я відповідача банківської картки та здійснення зарахувань на банківську карту сум кредиту.
18.05.2026 на адресу суду від АТ КБ «Приват Банк» надійшла витребувана інформація.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за відсутністю представника позивача.
Відповідач в судові засідання 02.06.2026 та 02.07.2026 не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі та судових повісток на адресу місця реєстрації, поштові повідомлення повернулися з відміткою: «адресат відсутній», що згідно зі ст. 272 ЦПК України та усталеною практикою Верховного Суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17, від 09.11.2023 у справі № 753/114/22) вважається належним повідомленням, причини неявки суду не повідомив.
Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. 
Відповідно до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Фактичні обставини, встановлені судом 
23.06.2021 між відповідачем  ОСОБА_1  та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», на підставі поданої відповідачем заявки на отримання гроових коштів в кредит від 10.08.202, було укладено Договір кредитної лінії №215153950 (Кредитний договір або Договір), відповідно до якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося надати відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі максимальної суми кредитного ліміту 22000,00 грн, на умовах строковості, зворотності та платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом (п.1.1, 1.2 Договору). Договором погоджено такі умови: кредитодавець надає перший транш Договором в сумі 200,00 грн одразу після укладення Договору. Позичальник у будь-який час протягом дисконтного періоду може збільшити суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту; кредитна лінія надається строком на 17 днів від дати отримання кредиту; строк дисконтного періоду та строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду (п.1.3-1.8 Договору). Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 379,60 % річних, що становить 1,04 % в день (протягом дисконтного періоду). За умови продовження кредиту нарахування процентів здійснюється за індивідуальною процентною ставко 620,50% річних або 1,70% в день. При невиконанні умов оплати процентів застосовується базова процентна ставка 620.50 % річних або 1,70 % в день (п.1.9 Договору). 
Невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, позичальник підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця: www.moneyveo.ua (п 4.1 Договору).
Договір підписаний з боку відповідача ОСОБА_1 із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором MNV39ZG3.
Суду надано також алгоритми дій позичальника та кредитодавця стосовно укладання кредитних договорів, а також довідка щодо дій позичальника – ОСОБА_1 в інформаційно-телекомунікаційній систему ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
На виконання Договору первісний кредитор надав відповідачу кредит в загальній сумі 14450,00 грн, шляхом ініціювання переказу коштів через банк провайдер, на банківську картку позивача № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» та випискою по рахунку за період 23.06.2021-06.07.2021.
28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01 (в редакції додаткових угод до нього), відповідно до якого на підставі Реєстру прав вимоги № 173 від 15.02.2022 права вимоги за Кредитним договором перейшли до ТОВ «Таліон Плюс», як це передбачено п.4.1 договору факторингу № 28/1118-01, на загальну суму 37026,54 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту 10843,26 грн, заборгованість за відсотками 26183,28 грн.
30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 30/1023-01, відповідно до якого на підставі Реєстру прав вимоги № 2 від 20.12.2023 право вимоги до відповідача за Кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», як це передбачено п.4.1 договору факторингу № 30/1023-01, на загальну суму 39043,34 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту 10843,26 грн, заборгованість по відсоткам 28200,08 грн.
11.07.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу № 11/07/25-Е, відповідно до якого на підставі Акту прийому-передачі Реєстру боржників від 14.07.2025 право вимоги до відповідача за Кредитним договором перейшло до позивача, як це передбачено п. 1.2 договору факторингу № 11/07/25-Е, на загальну суму 39 043,34 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту 10843,26 грн, заборгованість за відсотками 28200,08 грн. 
Суду надано також платіжні інструкції на підтвердження сплати за позивачем за права вимоги. Послідовний перехід прав вимоги за Договором до нових кредиторів також підтверджується платіжними інструкціями про здійснення фінансування під відступлення права грошової вимоги.
Відступлення права вимоги відповідає умовам Договору (п. 4.23), а також положенням ст.1077, 1080, 1082 ЦК України. В силу вимог ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України у зобов`язанні позичальника за Договором відбулася заміна кредитора, а ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло статусу нового кредитора.
Відповідно до наданого первісним кредитором розрахунку заборгованості у позивача заборгованість за Договором становила 37026,54 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту 10843,26 грн, заборгованість за процентами за користування кредитом 26183,28 грн.
Позивач просить стягнути на його користь заборгованість за Договором у розмірі отриманих на підставі договору факторингу прав вимог на загальну суму 39 043,34 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту 10843,26 грн, заборгованість за відсотками 28200,08 грн.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1047, 1055 ЦК України договір позики (кредиту) укладається у письмовій формі. Згідно із ч. 2 п.2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. 
Відповідно до ч. 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Суд встановив, що Договір укладений за допомогою інформаційно-комунікаційної системи (ІКС) первісного кредитора, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, та має силу договору, який укладений в письмовій формі. 
Суду також надано детальний алгоритм дій позичальника в ІКС щодо укладення Договору, Заявку на отримання кредиту та паспорт споживчого кредиту. Перед укладенням Договору відповідачу надана уся переддоговірна інформація для прийняття ним виваженого рішення щодо оформлення кредиту, зокрема за допомогою фінансового калькулятора, що підтверджується також алгоритмом дій первісного кредитора стосовно укладення кредитних договорів. Крім того відповідач письмово підтвердив ознайомлення з умовами кредитування своїм підписом паспорту споживчого (стандартизована форма, встановлена Законом України «Про споживче кредитування»).
На виконання Договору первісний кредитор надав відповідачу кредит в загальній сумі сумі 14450,00 грн, що підтверджується відповідними довідками первісного кредитора, довідкою АТ КБ «ПриватБанк» та випискою по рахунку за період 23.06.2021-06.07.2021. Отже первісний кредитор виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, відповідно до умов Договору. Водночас суд не бере до уваги надані позивачем копії платіжних доручень, оскільки вони є односторонніми документом, прийняття яких не підтверджено банком, та окрім того платіжні доручення з 01.08.2021 не передбачені Законом України «Про платіжні послуги».
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1ст. 638 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року.
З розрахунку заборгованості, що наданий ТОВ ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», вбачається, що заборгованість за Договором на дату уступлення прав вимоги за ним становила 37026,54 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту 10843,26 грн, заборгованість за процентами за користування кредитом 26183,28 грн. При цьому, проценти нараховані в межах строку кредитування відповідно до п.1,3 та 1.7 Договору, а також в межах продовженого строку кредитування відповідно до п. 1.8 Договору, за процентними ставками, встановленими в п.1.9 Договору.
Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Приписами ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.
Отже, позивач не довів обґрунтованість вимог щодо стягнення з відповідача збільшеної суми процентів (відсотків) за користування кредитом.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за Договором підлягають задоволенню частково, в сумі 37026,54 грн, з яких заборгованість за сумою (тілом) кредиту 10843,26 грн, заборгованість за процентами за користування кредитом 26183,28 грн.
Щодо розподілу судових витрат
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Згідно з ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Позивач надав суду платіжну інструкцію на підтвердження сплати судового збору в сумі 2662,40 грн. 
На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 7000,00 грн позивач надав договір про надання правничої допомоги від 20.08.2025 №20/08/25-01, що укладений між АБ «Соломко та партнери» в особі керуючого бюро-адвоката Соломка Олексія Володимировича, додаткову угоду від 01.09.2025 №25770937085 до договору про надання правничої допомоги, Протокол погодження вартості послуг, Акт прийому –передачі наданих послуг від 29.12.2025 на загальну суму 7000,00 грн, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Соломка О.В. та довіреність від ТОВ «ФК «Ейс», видану адвокату Соломку О.В.
Між тим позовна заява та подальші процесуальні документи від позивача були подані суду представником по довіреності Сахаровою Ольгою Ігорівною. Документів, які б свідчили перебування Сахарової О.І. у трудових відносинах з АБ «Соломко та партнери», а так само про понесені витрати на правничу допомогу саме представником Сахаровою О.І. суду не надані. Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки їх розумну необхідність не доведено.
Отже, суд дійшов висновку, що судові витрати підлягають відшкодуванню з відповідача в сумі сплаченого судового збору у розмірі 2662,40 грн.
Керуючись ст. ст. 4, 10 - 13, 76 - 81, 141, 263 - 265, 268, 273, 280 - 283, 293, 294 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором №215153950 від 23.06.2021 у розмірі 37026,54 грн, а також судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо судового рішення за веб - адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс», код ЄДРПОУ 42986956, адреса місцезнаходження: 01032, місто Київ, вул. Юрія Поправки, будинок 6, кабінет 13.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Суддя О.Я.Василенко