Справа № 737/282/26 
Проваждення № 2-о/737/13/26

Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и

10 червня 2026 року с-ще Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді	Коренькова А.А.,	
секретаря судового засідання	Чередниченка С.О.,	
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого  провадження заяву	    ОСОБА_1 ,	
заінтересовані особи:	ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Військова частина НОМЕР_1 ;	
про	встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні;	
учасники справи та представники:	  	
заявник	ОСОБА_1 	

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт проживання із ОСОБА_4 , який зник безвісти 28 жовтня 2024 року, однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з липня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 та перебування на утриманні. 
В обґрунтування заяви вказує, що вона з липня 2010 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем с. Хотинівка Носівського (на даний час Ніжинського) району, Чернігівської області. Відносини між ними були притаманні подружжю: вели спільний побут, мали спільний бюджет, піклувалися один про одного, разом проводили час, спілкувалися з родичами та друзями.  ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_5 . Рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 26 травня 2025 року встановлено факт батьківства ОСОБА_4 стосовно дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . З 30 серпня 2024 року ОСОБА_4 був призваний на військову службу, а 28.10.2024 ОСОБА_2 отримала сповіщення, що її син солдат ОСОБА_4 зник безвісти 28.10.2024 під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Новоградівка, Покровського району, Донецької області, під час захисту Батьківщини. У період проходження служби ОСОБА_4 систематично перераховував на її картковий рахунок грошові кошти, які були основним джерелом існування їхньої сім`ї, так як у період їх спільного проживання вона не мала заробітку, що підтверджує фактичне її перебування на утриманні ОСОБА_4 .. А тому, для реалізації прав, передбачених для близьких родичів та членів сім`ї зниклого військовослужбовця, в тому числі права на отримання достовірний відомостей про хід та результати розшуку безвісти зниклого, права на соціальний захист заявниця звернулася до суду з даною заявою.
Заявник в судовому засіданні просили заяву задовольнити з підстав викладених в ній.
Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, пояснень щодо заявлених вимог не надійшло.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що сім`ю ОСОБА_7 та ОСОБА_8 знає близько шести років. Донька свідка ОСОБА_9 товаришує з сином заявника ОСОБА_10 . ОСОБА_11 ОСОБА_12 та заявник проживали разом та мали відносини які притаманні сім`ї. Вони вели спільне господарство та спільно займалися вихованням сина ОСОБА_10 . ОСОБА_1 не працювала. 
Свідок ОСОБА_13 показала, що є рідною сестрою ОСОБА_1 .. Зазначила, що  ОСОБА_4  і ОСОБА_1 проживали разом без укладення шлюбу з 2010 року, їх відносини носили сімейний характер. ОСОБА_4 та ОСОБА_1 проживали спочатку в батьків ОСОБА_12 , а після народження ОСОБА_10 стали проживати окремо в іншому будинку. Пізніше вони проживали в с. Смолянка та в м. Бровари де й на даний час проживає заявник. ОСОБА_1 не працювала, сім`ю утримував ОСОБА_4 ..
Суд, вислухавши учасників судового засідання, дослідивши обставини справи та письмові докази, допитавши свідків приходить до висновку про задоволення заяви. 
Судом встановлено, що відповідно до тверджень заявника з липня 2010 року вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Між нами склалися відносини, притаманні подружжю: вони вели спільний побут, мали спільний бюджет, піклувалися один про одного, разом проводили час, спілкувалися з родичами та друзями.
ІНФОРМАЦІЯ_3 у заявника та ОСОБА_4 народився син - ОСОБА_5 (а.с.23). 
Рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 26 травня 2025 року встановлено факт батьківства ОСОБА_4 стосовно дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.15-20).
На підставі вказаного вище рішення внесено зміни до актового запису цивільного стану та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 (а.с.21-22).
Згідно довідки від 12.08.2024, виданої заступником командира військової частини НОМЕР_3 , солдат ОСОБА_4 перебуває на військовій службі в в/ч НОМЕР_3 з 30 серпня 2024 року (а.с.41).
Відповідно до сповіщення сім`ї від 06.11.2024, солдат ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 зник безвісти 28.10.2024 під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Новоградівка, Покровського району, Донецької області (а.с.67).
Згідно витягу з ЄРДР внесено відомості про кримінальне провадження за ч. 1 ст. 115 КК України щодо зниклого безвісті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , внесені в ЄРДР 06.11.2024 №1202427420000204 (а.с.68).
З платіжних інструкцій та квитанцій про сплату комунальних послуг вбачається, що ОСОБА_4 надавав ОСОБА_1 матеріальну допомогу та приймав участь у сплаті витрат на комунальні послуги (а.с. 24 - 39, 54-65).
Згідно декларації 30001-0НМ2-0Р про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу підписану ОСОБА_4 в графі довірена особа пацієнта для повідомлення у разі настання екстренного випадку з пацієнтом значиться ОСОБА_1 (а.с.40).
З відомостей з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України, сформованих 02 травня 2026 року вбачається, що офіційні доходи ОСОБА_1 у період за 2012 по 2020 роки відсутні (а.с. 52-53).
Відповідно до довідок ОСОБА_1 була зареєстрована як безробітна з 10.04.2019 по 31.05.2022, з 04.07.2022 по 30.07.2024, з 31.07.2024 (а.с.43-45,46-47,48-49).
Згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_4 , останній запис про трудову діяльність заявника датований 2022 роком (а.с.50-51).
З наданих заявником фото вбачається, що ОСОБА_4 та заявник разом проводили час, що свідчить про наявність між ними близьких відносин (а.с.18-22,106).
Актові записи про державну реєстрацію шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 відсутні (а.с.115).
Покази свідків, пояснення заявниці та її представника узгоджується з письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
За положеннями ч.ч. 1, 2 статті 19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного, позовного провадження (загального або спрощеного) та окремого провадження.
Згідно з ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються в тому числі справи про встановлення фактів, що має юридичне значення.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Положеннями ч. 1 ст. 3 СК України, передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Згідно вимог ч. 4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.
Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».
Законодавець визнає можливість створення сім`ї чоловіком і жінкою, які не перебувають у шлюбі, що зазначено у ст. 74 СК України.
У рішенні Конституційного Суду України від 03.06.1999 за №5-рп/99 визначено таку обов`язкову ознаку поняття «член сім`ї», як ведення спільного господарства.
Іншими доказами проживання однією сім`єю може бути народження спільних дітей; спільне придбання рухомого та нерухомого майна; укладення чоловіком/жінкою договорів дарування, страхування, медичного та туристичного обслуговування, тощо на користь іншого; наявність спільних рахунків у банківських установах; спільна участь у питанні життєзабезпечення сім`ї, в оплаті комунальних послуг, купівлі продуктів харчування та інших необхідних товарів, техніки, здійснення ремонту, спільне проведення дозвілля; наявність спільних фотографій, дописів та іншої інформації в соціальних мережах та інших веб-сайтах; догляд один за одним під час хвороб, в тому числі понесення витрат на лікування, на організацію та проведення похорон, доглядом за місцем поховання, тощо.
Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 08.12.2021 року у справі №369/16486/18.
Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів, є обов`язком суду при їх оцінці.
Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.
Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у справі №643/6799/17 від 30.10.2019, тому суд враховує його при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч.4 ст. 263 ЦПК України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 року № 884 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовців захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх (далі - Порядок).
Цей Порядок визначає механізм виплати грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, державних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями, Служби зовнішньої розвідки, розвідувального органу Міноборони, розвідувального органу Адміністрації Держприкордонслужби, Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти (далі - військовослужбовці), особі (особам), визначеній (визначеним) військовослужбовцем в особистому розпорядженні, складеному на випадок захоплення в полон або заручником, інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, про виплату грошового забезпечення особі (особам) за його вибором із зазначенням розмірів часток таких осіб у відсотках (далі - особисте розпорядження на випадок полону), та особам, зазначеним в абзацах четвертому і п`ятому пункту 6 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - визначені особи).
Відповідно до пункту 2 Положення за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.
Виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, визначеним особам за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації) (пункт 3 Положення).
При цьому, як передбачено п. 6 Положення, виплата грошового забезпечення здійснюється особам, визначеним в особистому розпорядженні на випадок полону, відповідно до зазначеного розміру частки у відсотках після здійснення встановлених законом відрахувань. У разі відсутності в особистому розпорядженні на випадок полону стовідсоткового розподілу грошового забезпечення нерозподілена частка грошового забезпечення зберігається за військовослужбовцями; у разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону - рівними частками в загальній сумі 50 відсотків грошового забезпечення (після здійснення встановлених законом відрахувань) - дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовців аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови, що ці права не були поновлені); у разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзаці третьому цього пункту, - рівними частками, в загальній сумі 20 відсотків грошового забезпечення (після здійснення встановлених законом відрахувань), - повнолітнім дітям, рідним братам (сестрам), законними представниками яких є військовослужбовці.
Отже питання отримання грошової допомоги вирішується відповідно, в даному випадку, командиром військової частини за наявності необхідних документів, в тому числі тих, що підтверджують перебування особи на утриманні зниклого безвісті військовослужбовця.
Із показань допитаних в судовому засіданні свідків, а також досліджених судом письмових доказів, судом було встановлено, що заявниця ОСОБА_1 та ОСОБА_4 спільно проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з липня 2010 по 28 жовтня 2024 року - день зникнення безвісти останнього під час проходження військової служби у складі Збройних Сил України, які мали стосунки, притаманні шлюбним, були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, приймали спільну участь у питанні життєзабезпечення їх сім`ї та проведенні дозвілля.
При цьому суд враховує, що утримання загалом означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона не була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, особа взяла на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги та доходів утриманця. Вирішення питання залежить від їх співвідношення.
Тобто, для встановлення факту перебування особи на утриманні необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.
Такі висновки з застосування права викладені в постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц, від 13 січня 2021 року у справі №592/17552/18.
Судом встановлено, що заявниця під час перебування ОСОБА_4 у лавах Збройних Сил України була зареєстрована як безробітна у Чернігівській філії Чернігівського обласного центру зайнятості протягом 2024 року. Водночас зниклий безвісти ОСОБА_4 здійснював перекази грошових коштів на користь заявниці з метою забезпечення її життєвих потреб. За таких обставин суд дійшов висновку, що зазначені кошти були для заявниці постійним джерелом засобів до існування.
Разом з тим, ОСОБА_1 у разі встановлення судом факту її проживання однією сім`єю із ОСОБА_4 як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні в розумінні Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» буде відноситися до членів сім`ї ОСОБА_4 як особи, зниклої безвісти за особливих обставин, що надасть їй право, в тому числі, на отримання достовірних відомостей про його місцеперебування, інформації про хід та результати його розшуку, а також право на соціальний захист, що дасть змогу заявниці отримувати кошти, на які мав право зниклий безвісти під час несення служби у лавах ЗСУ.
Таким чином, аналізуючи вказані вище докази, суд вважає, що вони дають підстави для встановлення факту проживання заявниці однією сім`єю із ОСОБА_4 як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні останнього.
Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи заяву у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.
Встановлення вказаних фактів для ОСОБА_1 мають юридичне значення, які неможливо встановити в інший спосіб, окрім як судового.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 19, 76, 81, 89, 259, 263, 264, 265, 268, 293, 294, 315, 316, 319 ЦПК України, ст. 3, 4, 74 СК України, суд -

у х в а л и в :

1. Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 ),  ОСОБА_2  (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні - задовольнити.
2. Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зник безвісти 28 жовтня 2024 року, однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з липня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .
3. Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утриманні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зник безвісти 28 жовтня 2024 року.
4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
5. Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
6. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
7. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
8. Повний текст рішення складений 22 червня 2026 року.

Суддя Андрій КОРЕНЬКОВ