Справа № 950/67/26
2/950/390/26
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И  
28 квітня 2026 року м.Лебедин 
Лебединський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Бакланова Р. В. 
з участю секретаря - Гладкової С.В., 
за участю секретаря судового засідання Гладкової С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лебедині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Північ» про стягнення заборгованості по орендній платі за землю,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Північ» про стягнення заборгованості по орендній платі за землю.
Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 14 листопада 2025 року державним нотаріусом Лебединської державної нотаріальної контори Сумської області Лисенко В.Ф. на ім`я позивача, ОСОБА_1 , та її рідного брата ОСОБА_2 були видані свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті їх матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . У порядку спадкування за законом вони набули по 1/2 частині кожен у праві власності на належні спадкодавцю земельні ділянки площею 2,2326 га з кадастровим номером 5922980400:06:004:0006 та площею 0,3777 га з кадастровим номером 5922980400:07:004:0826, що розташовані на території Бишкінської сільської ради Лебединського району Сумської області, нині - Лебединської міської територіальної громади Сумської області.
Позивач зазначала, що вказані земельні ділянки перебували в оренді у ТОВ «Райз-Північ» на підставі договорів оренди землі, укладених із попереднім власником земельних ділянок - ОСОБА_3 . Після набуття права власності на спадкове майно позивач та інший спадкоємець направили відповідачу повідомлення про перехід права власності на земельні ділянки, погашення заборгованості по орендній платі та про повернення земельних ділянок після завершення строку дії договорів оренди землі. У цьому повідомленні було зазначено необхідні відомості про нових власників, додано копії документів, що підтверджують перехід права власності, а також наведено банківські реквізити для сплати орендної плати.
Позивач вказувала, що відповідач отримав зазначене повідомлення 01 грудня 2025 року, однак у семиденний строк, визначений з урахуванням положень частини другої статті 530 ЦК України, заборгованість по орендній платі не погасив. У зв`язку з цим позивач звернулася до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі за землю у сумі 13 473 грн 25 коп., а також судових витрат.
Ухвалою суду від 16 січня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Відповідач посилався на те, що договори оренди землі були укладені з попереднім власником земельних ділянок - ОСОБА_3 , яка померла у 2023 році. Орендна плата за 2023 рік, за твердженням відповідача, була сплачена на рахунок ОСОБА_3 у повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією від 29 серпня 2023 року № 1684767993 на суму 8 541 грн 94 коп. Крім того, відповідач зазначав, що позивач повідомила товариство про набуття права власності на земельні ділянки лише у грудні 2025 року, а вже у січні 2026 року відповідач здійснив виплату орендної плати за 2024 та 2025 роки, у зв`язку з чим, на думку відповідача, заборгованість перед позивачем відсутня, а позов є передчасним. 
Представником позивача подано відповідь на відзив, у якій він не погодився із запереченнями відповідача та зазначив, що повідомлення про перехід права власності й вимога про погашення заборгованості були отримані відповідачем 01 грудня 2025 року, однак у визначений строк відповідач своїх зобов`язань не виконав. Водночас позивач визнав факт погашення відповідачем заборгованості по орендній платі за 2024 рік у сумі 4 293 грн 61 коп. та за 2025 рік у сумі 4 423 грн 71 коп. Разом з тим позивач зазначив, що погашення заборгованості за 2023 та 2024 роки було проведено не в повному обсязі, оскільки відповідачем не враховано індексацію орендної плати. За розрахунком позивача, залишок заборгованості за 2023 рік становить 217 грн 18 коп., а за 2024 рік - 281 грн 09 коп. 
У подальшому представником позивача було заявлено до стягнення 498 грн 25 коп. заборгованості та 5000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Відповідач подав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, посилаючись на неспівмірність заявленої суми із ціною позову, складністю справи, обсягом виконаних адвокатом робіт та критеріями розумності судових витрат. 
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, заслухавши пояснення учасників справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, а ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Стаття 124 Конституції України передбачає, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.
За змістом статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частина перша статті 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналогічне правило закріплене у частині першій статті 81 ЦПК України.
Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги й заперечення учасників справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі статтею 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Стаття 89 ЦПК України передбачає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, наявних у справі, при цьому жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Судом встановлено, що спірні правовідносини виникли з договорів оренди земельних ділянок, які після смерті первісного орендодавця увійшли до складу спадщини та були успадковані позивачем і другим спадкоємцем.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб - спадкоємців. Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частина п`ята статті 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Отже, прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину підтверджують право спадкоємця на спадкове майно, однак саме право на спадщину в силу прямої вказівки закону належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. При цьому права та обов`язки орендодавця за чинними договорами оренди земельної ділянки переходять до нового власника земельної ділянки.
Згідно з частиною першою статті 148-1 Земельного кодексу України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Частина третя цієї статті передбачає, що особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувача із зазначенням кадастрового номера земельної ділянки, місця розташування та площі земельної ділянки, найменування або прізвища, ім`я та по батькові нового власника, місця проживання або місцезнаходження нового власника, його поштової адреси, а також платіжних реквізитів, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі.
Суд приходить до висновку, що обов`язок нового власника повідомити орендаря про перехід права власності на земельну ділянку має значення для належного виконання орендарем свого грошового зобов`язання перед новим кредитором. Водночас саме право нового власника на отримання орендної плати не виникає з моменту повідомлення орендаря, а випливає з факту переходу права власності на земельну ділянку та з чинного договору оренди. Повідомлення є способом доведення до відома орендаря інформації, необхідної для належного виконання зобов`язання, зокрема відомостей про нового власника та його платіжні реквізити.
Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі є договором, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Стаття 21 цього Закону визначає, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою, а розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Відповідно до статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Оцінюючи доводи відповідача про те, що ні договорами оренди, ні законом не встановлено строк виконання обов`язку з виплати орендної плати новому власнику після отримання повідомлення про перехід права власності, суд вважає такі доводи необґрунтованими. Відповідно до частини другої статті 530 ЦК України, якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, а боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Суд приходить до висновку, що повідомлення позивача від 26 листопада 2025 року про перехід права власності на земельні ділянки, погашення заборгованості по орендній платі та надання банківських реквізитів за своїм змістом є не лише повідомленням у розумінні статті 148-1 ЗК України, а й вимогою кредитора про виконання грошового зобов`язання. Відтак після отримання такого повідомлення відповідач повинен був виконати обов`язок зі сплати орендної плати у семиденний строк, якщо інший строк не був встановлений договором або законом.
Посилання відповідача на те, що позов є передчасним, суд відхиляє, оскільки на момент звернення позивача до суду відповідач уже отримав повідомлення про перехід права власності, мав необхідні реквізити для виконання зобов`язання, однак оплату в семиденний строк не здійснив. Подальша сплата відповідачем частини орендної плати у січні 2026 року не спростовує факту порушення права позивача на момент звернення до суду, а лише впливає на кінцевий розмір заборгованості, яка підлягає стягненню.
Судом досліджено платіжну інструкцію від 29 серпня 2023 року № 1684767993, відповідно до якої ТОВ «Райз-Північ» перерахувало ОСОБА_3 орендну плату за 2023 рік у сумі 8541 грн 94 коп. Цей доказ є належним і допустимим, оскільки містить відомості про платника, отримувача, суму платежу, дату його виконання та призначення платежу - орендна плата за договором оренди землі за 2023 рік. Суд враховує, що платіж здійснено 29 серпня 2023 року, тобто до смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . За таких обставин відповідач на час здійснення платежу сплатив орендну плату належному на той момент орендодавцю. 
Разом із тим позивач не просить повторно стягнути всю суму орендної плати за 2023 рік, а заявляє до стягнення лише різницю, яка, за її розрахунком, виникла внаслідок неповного врахування індексації орендної плати. Згідно з наведеним позивачем розрахунком залишок за 2023 рік становить 217 грн 18 коп. Відповідач не надав суду належного альтернативного розрахунку, який би спростовував наведені позивачем обчислення, а також не довів, що сплачена у 2023 році сума повністю покриває належну до сплати орендну плату з урахуванням індексації.
Судом також досліджено платіжні інструкції від 30 січня 2026 року, відповідно до яких відповідач сплатив на користь позивача орендну плату за 2024 рік у сумі 438 грн 64 коп. за земельну ділянку з кадастровим номером 5922980400:07:004:0826 та 3854 грн 97 коп. за земельну ділянку з кадастровим номером 5922980400:06:004:0006. Загальна сума платежів за 2024 рік становить 4293 грн 61 коп. Позивач визнав факт отримання цієї суми, однак зазначив, що вона не покриває повністю належну до сплати орендну плату з урахуванням індексації. За розрахунком позивача залишок за 2024 рік становить 281 грн 09 коп. Відповідач не спростував цей розрахунок належними та допустимими доказами, а тому суд бере його до уваги. 
Крім того, судом досліджено платіжні інструкції від 19 січня 2026 року, відповідно до яких відповідач сплатив на користь позивача орендну плату за 2025 рік у сумі 451 грн 94 коп. за земельну ділянку з кадастровим номером 5922980400:07:004:0826 та 3971 грн 77 коп. за земельну ділянку з кадастровим номером 5922980400:06:004:0006. Загальна сума платежів за 2025 рік становить 4423 грн 71 коп. Позивач визнав факт погашення заборгованості за 2025 рік, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача орендної плати за 2025 рік. 
Судом також досліджено витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яким підтверджується, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Райз-Північ» є юридичною особою, ідентифікаційний код 34264631, місцезнаходження: Сумська область, Сумський район, селище міського типу Степанівка, вулиця Заводська, будинок 4. Цей доказ підтверджує належну ідентифікацію відповідача як сторони у справі. 
Оцінюючи всі докази у сукупності, суд приходить до висновку, що позивач довела факт переходу до неї права власності на частку у спірних земельних ділянках, факт перебування цих ділянок в оренді у відповідача, факт направлення відповідачу повідомлення про перехід права власності та вимоги про погашення заборгованості, а також факт неповного виконання відповідачем обов`язку зі сплати орендної плати в частині індексаційної різниці за 2023 та 2024 роки.
Залишок заборгованості, який підлягає стягненню, складається з 217 грн 18 коп. за 2023 рік та 281 грн 09 коп. за 2024 рік. Математично сума цих складових становить 498 грн 27 коп., однак позивач фактично просить стягнути 498 грн 25 коп. Відповідно до принципу диспозитивності, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд не може вийти за межі заявлених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню саме 498 грн 25 коп. заборгованості по орендній платі.
Суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, відповідно до якої застосований судом спосіб захисту має бути ефективним, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та забезпечує реальне поновлення прав особи. У цій справі вимога про стягнення заборгованості по орендній платі є належним способом захисту, оскільки спір стосується невиконання грошового зобов`язання за договорами оренди землі, а стягнення несплаченої суми безпосередньо спрямоване на відновлення майнового права позивача.
Також суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, згідно з якими при вирішенні питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд повинен виходити з критеріїв реальності, необхідності, розумності та співмірності таких витрат зі складністю справи, ціною позову, обсягом виконаних адвокатом робіт і значенням справи для сторін.
Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 1331 грн 20 коп., що підтверджується квитанцією про сплату судового збору. Ціна первісного позову становила 13473 грн 25 коп., а задоволенню підлягає 498 грн 25 коп. Пропорція задоволених вимог становить приблизно 3,70 відсотка. Відтак з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у сумі 49 грн 23 коп. 
Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. Позивачем заявлено до стягнення 5000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Відповідач подав клопотання про зменшення таких витрат, посилаючись на їх неспівмірність із ціною позову, складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг. Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони. Згідно з частиною п`ятою статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог щодо співмірності суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд враховує, що справа не є надмірно складною за своїм предметом, оскільки стосується стягнення заборгованості по орендній платі, а остаточна сума, яка підлягає стягненню, становить 498 грн 25 коп. Разом із тим суд бере до уваги, що представником позивача було підготовлено позовну заяву, здійснено аналіз спадкових документів, договорів оренди, платіжних документів, підготовлено відповідь на відзив та забезпечено процесуальне супроводження справи. Заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5 000 грн суд вважає завищеним з огляду на ціну позову, часткове задоволення вимог, характер спору та обсяг виконаної адвокатом роботи. Водночас зменшення таких витрат до 500 грн, як просить відповідач, суд вважає надмірним та таким, що не відповідає фактичному обсягу виконаної представником позивача роботи. З урахуванням критеріїв розумності, необхідності та співмірності суд приходить до висновку, що обґрунтованим розміром витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, є 2 000 грн.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Північ» про стягнення заборгованості по орендній платі за землю підлягає частковому задоволенню. З відповідача на користь позивача слід стягнути 498 грн 25 коп. заборгованості по орендній платі, 2 000 грн витрат на професійну правничу допомогу та 49 грн 23 коп. судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам. У задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити.
Керуючись статтями 4, 12, 13, 76–81, 89, 133, 137, 141, 259, 263–265, 268, 273, 354 ЦПК України, статтями 526, 530, 610, 612, 629, 1216, 1218, 1268 ЦК України, статтею 148-1 Земельного кодексу України, статтями 13, 21, 24 Закону України «Про оренду землі», суд,
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Північ» про стягнення заборгованості по орендній платі за землю задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Північ», код ЄДРПОУ 34264631, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , заборгованість по орендній платі за землю у розмірі 498 грн 25 коп.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Північ», код ЄДРПОУ 34264631, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн 00 коп.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Північ», код ЄДРПОУ 34264631, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 49 грн 23 коп.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Лебединський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження відповідно до вимог ЦПК України.
Суддя       Роман БАКЛАНОВ