ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2026 р. 	Справа № 440/10588/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Жигилія С.П. , Макаренко Я.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та особи, що приєдналася до апеляційної скарги - ОСОБА_3 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.07.2025, головуючий суддя І інстанції: А.Б. Головко, м. Полтава, повний текст складено 04.07.25 по справі № 440/10588/24
за позовом Заступника керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі , Департаменту культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради 
до  ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10   
про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

Заступник керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Департаменту культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради (далі по тексту – прокурор) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі по тексту - перший відповідач, ОСОБА_1 ), ОСОБА_4 (далі по тексту – другий відповідач, ОСОБА_4 ), ОСОБА_2 (далі по тексту – третій відповідач, ОСОБА_2 ), ОСОБА_3 (далі по тексту – ОСОБА_3 , четвертий відповідач), ОСОБА_5 (далі по тексту – ОСОБА_5 , п`ятий відповідач), ОСОБА_6 (далі по тексту – ОСОБА_6 , шостий відповідач), ОСОБА_7 (далі по тексту – ОСОБА_7 , сьомий відповідач), ОСОБА_8 (далі по тексту – ОСОБА_8 , восьмий відповідач), ОСОБА_9 (далі по тексту – ОСОБА_9 , дев`ятий відповідач), ОСОБА_10 (далі по тексту – ОСОБА_10 , десятий відповідач), в якому просив суд:
- зобов`язати ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 протягом одного місяця з дати набрання рішенням суду законної сили укласти з Департаментом культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради охоронний договір на щойно виявлений об`єкт історії та архітектури місцевого значення - " ОСОБА_11 " на АДРЕСА_1 на умовах і в порядку, визначених постановою КМУ від 28.12.2001 № 1768.
В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що відповідачі, як власники квартир у будинку за адресою : АДРЕСА_1 , що з 16.07.2021 набула статусу щойно виявленого об`єкта історії та архітектури місцевого значення, протиправно не уклали охоронний договір на об`єкт історії та архітектури місцевого значення, який перебуває у їх власності, що свідчить про порушення інтересів держави у сфері охорони культурної спадщини, оскільки така бездіяльність відповідачів може призвести до псування та зміни зовнішнього вигляду пам`ятки, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби та втрати її матеріальної цінності та автентичності.
Враховуючи викладене, з посиланням на приписи Порядку укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини, щойно виявлені об`єкти культурної спадщини чи їх частини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2001 р. № 1768 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 травня 2024 р. № 630) (далі по тексту – Порядок № 1768), наполягав на наявності підстав для зобов`язання відповідачів протягом місяця з дати набрання рішенням суду законної сили укласти з Департаментом культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради охоронний договір на щойно виявлений об`єкт історії та архітектури місцевого значення - " ОСОБА_11 " на АДРЕСА_1 на умовах і в порядку, визначених Порядком №1768.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04.07.2025 по справі № 440/10588/24 адміністративний позов заступника керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області (вул. А. Грицая, 1, м. Полтава, Полтавської області, 36000, ідентифікаційний код 0291006026) в інтересах держави в особі Департаменту культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради (Майдан Незалежності, 5, м. Полтава, Полтавська область, 36003, ідентифікаційний код 43434119) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , рнокпп НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_5 , рнокпп НОМЕР_4 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_6 , рнокпп НОМЕР_5 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_6 , рнокпп, НОМЕР_6 ), ОСОБА_7 ( АДРЕСА_6 ), ОСОБА_8 ( АДРЕСА_6 ), ОСОБА_9 ( АДРЕСА_7 , рнокпп НОМЕР_7 ), ОСОБА_10 ( АДРЕСА_8 , рнокпп НОМЕР_8 ) про зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Зобов`язано ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 протягом одного місяця з дати набрання рішенням суду законної сили укласти з Департаментом культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради охоронний договір на щойно виявлений об`єкт історії та архітектури місцевого значення - "Особняк Дарагана" на АДРЕСА_1 на умовах і в порядку, визначених постановою КМУ від 28.12.2001 № 1768.
Перший та третій відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подали ідентичні за змістом апеляційні скарги, в яких, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просили суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.07.2025 у справі № 440/10588/24 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційних скарг зазначили про залишення судом першої інстанції поза увагою того факту, що ОСОБА_1 не є власницею квартири АДРЕСА_9 , не проживає там з 2022 року не має правового зв`язку з даним майном, а відтак, і не уповноважена на укладення охоронного договору.
Крім того, повідомили, що в порушення приписів статті 77 КАС України, суд першої інстанції не встановив, чи були ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомлені щодо факту віднесення до об`єкту культури будинку за адресою : АДРЕСА_1 та необхідності укладати охоронний договір. Так, на переконання апелянтів, долучені до позовної заяви на підтвердження факту належного повідомлення власників будинку копія конверту про відправлення ОСОБА_1 листа та зворотне повідомлення, жодним чином не підтверджують такі обставини, оскільки з них неможливо розібрати ані дату відправки, ані інформацію про отримання ОСОБА_1 даного листа. З долученої накладної на відправку листа ОСОБА_2 також не можливо встановити факт його отримання, так як дані отримувача зазначено не вірно. Отже, наполягали, що апелянти не були належним чином повідомлені про вимоги позивача щодо укладення охоронного договору.
По суті спірних правовідносин наголошували, що судом першої інстанції зобов`язано відповідачів укласти охоронний договір попри завідомо відсутньої розробленої облікової документації на виявлений об`єкт історії та архітектури місцевого значення («Особняк Дарагана», АДРЕСА_1 ), складення якої є обов`язком Департаменту культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради, а не відповідачів.
Покладення ж такого обов`язку на власників об`єкта історії та архітектури місцевого значення, у зв`язку з відсутністю коштів у державних органів, становитиме надмірний тягар для власників та є фактично непропорційним втручанням у право на мирне володіння своїм майном, яке гарантується фізичним та юридичним особам статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Перший відповідач надав до суду апеляційної інстанції доповнення до апеляційної скарги від 24.11.2025, в яких повідомила, що ОСОБА_1 було подано заяву про внесення змін до реєстру речових прав на нерухоме майно та приведення наявної там інформації у відповідність шляхом виключення з реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про наявність у її власності об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером 186867853101, за яким вона ніби-то станом на дату подачі позову була власницею квартири АДРЕСА_10 . 
Вже 24.11.2025 були внесені відповідні зміни, а відомості про право власності ОСОБА_12 виключені з реєстру речових прав на нерухоме майно. 
ОСОБА_3 подала до Другого апеляційного адміністративного суду заяву від 05.12.2025 про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_1 , в якій просила задовольнити подану ОСОБА_3 заяву про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.07.2025 року в справі 440/10588/24 про зобов`язання вчинити дії та скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.07.2025 року у справі № 440/10588/24 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2026 по справі № 440/10588/24 прийнято заяву ОСОБА_3 про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.07.2025 у справі № 440/10588/24.
Прокурор подав відзив на апеляційні скарги, в якому заперечував проти викладених у них доводів, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.
Повідомив, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_11 (відповідна інформаційна довідка долучена до позовної заяви), як на дату звернення прокурора до суду з позовною заявою, так і на дату прийняття оскаржуваного рішення суду першої інстанції, єдиним власником квартири АДРЕСА_12 за вищевказаною адресою була ОСОБА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 186867853101). Підставою для державної реєстрації права приватної власності був договір купівлі - продажу, серія та номер 1402, виданий 21.10.2013 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Лазоренко О. В.
У свою чергу, додані до апеляційної скарги документи, а саме: договір дарування квартири АДРЕСА_13 від 26.12.2022 та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію 26.12.2022 права власності на зазначену квартиру за ОСОБА_2 , жодним чином не підтверджують доводи апелянта про те, що квартири АДРЕСА_12 та АДРЕСА_1 були об`єднані в одну квартиру АДРЕСА_13 та у подальшому відчужені (подаровані ОСОБА_1 ОСОБА_2 ).
З приводу доводів про неналежне повідомлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про віднесення будинку «Особняк Дарагана (Житловий будинок)» за адресою: АДРЕСА_1 до об`єкту історії та архітектури місцевого значення зауважив, що у додатках до позовної заяви на підтвердження факту належного повідомлення про необхідність здійснення заходів щодо укладання охоронного договору на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини (його частину) за адресою: АДРЕСА_11 міститься лист Департаменту культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради № 01-11-01-24/1294 від 21.11.2022, № 01-20/1168 від 14.06.2023, копія конверту про відправлення зазначеного листа рекомендованим повідомленням за адресою: АДРЕСА_11 та зворотного повідомлення, згідно з яким відправлення повернуто за закінченням терміну зберігання. Окрім того, у матеріалах справи міститься повідомлення Департаменту культури і туризму Полтавської ОВА № 01-20/1167 від 14.06.2023, адресоване ОСОБА_1 із зазначенням дійсної адреси місця її проживання: АДРЕСА_14 . Згідно з накладними Укрпошти № 3600116179839 та № 3600116179820, вказані повідомлення направлено : ОСОБА_1 та ОСОБА_2 15.06.2023.
Відповідно до відстеження трекінгу поштових відправлень, відправлення не вручене під час доставки (інші причини), що вважається належним врученням.
Крім того, інформація про будівлю « ОСОБА_11 (Житловий будинок)» по АДРЕСА_1 , яка є пам`яткою історії та архітектури місцевого значення, міститься у відкритому доступі і численних публікаціях, які стосуються її статусу, зокрема на веб-сайті «Україна Інкогніта» (http://surl.li/vamsxq), Wikiwand (http://surl.li/krtdkj), на веб-сайті Полтавської міської ради (https://www.radapoltava.gov.ua/uploads/perelik_ee0ba23a3b.pdf) та Полтавської обласної державної адміністрації (https://poda.gov.ua/documents/71661). Враховуючи викладене, відповідачі у справі на час подачі позову обізнані про статус будівлі, оскільки наведена інформація міститься відкритому доступі і численних публікаціях, що мало б спонукати власників на виконання вимог Закону України «Про охорону культурної спадщини» щодо укладення охоронного договору у визначені законом строки.
Апелянтами подано відповіді на відзиви на апеляційні скарги, в яких зазначено, що на момент ухвалення рішення судом першої інстанції ОСОБА_1 не була власницею відповідного об`єкта нерухомості, а тому не мала обов`язку укладати охоронний договір відповідно до статті 23 Закону України «Про охорону культурної спадщини», оскільки дія зазначеної норми поширюється виключно на власників, що було визнано позивачем та викладено в письмовій формі.
Наполягали, що відсутність паспорта пам`ятки, облікових документів на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини (його частину) за адресою: АДРЕСА_11 , унеможливлює укладення охоронного договору з об`єктивних причин, внаслідок не визначення нормативно необхідних даних, без яких такий договір не може відповідати вимогам законодавства. Таким чином, твердження позивача про можливість укладення охоронного договору без паспорта об`єкта культурної спадщини суперечить приписам Порядку № 1768, Порядку № 158, нормативно встановленому змісту паспорта пам`ятки та принципу правової визначеності, оскільки фактично покладає на власника обов`язок укладати договір, істотні умови якого не можуть бути визначені у законний спосіб.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Полтавської міської ради народних депутатів від 24.02.1993 "Про доповнення до переліку пам`ятників історії та архітектури місцевого значення, затвердженого одинадцятою сесією міської Ради народних депутатів", надано статус пам`ятників історії та архітектури місцевого значення спорудам згідно з додатком, у тому числі " ОСОБА_11 ", розташований за адресою: АДРЕСА_1 /а. с. 41-45/.
Розпорядженням голови Полтавської обласної державної адміністрації від 16.07.2021 № 529 "Про внесення змін до розпорядження голови облдержадміністрації від 15.10.2020 № 590" внесено зміни в розпорядчу частину та затверджено переліки щойно виявлених об`єктів культурної спадщини, в який внесена будівля –" ОСОБА_11 " за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна співвласниками даного об`єкту є ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ), ОСОБА_4 (рнокпп НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_4 ), ОСОБА_5 (рнокпп НОМЕР_5 ), ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (рнокпп НОМЕР_8 ) /а. с.19-28/.
Також відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 27.04.2005 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 є співвласниками квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_15 /а.с.28/.
Листами Департаменту культури і туризму Полтавської обласної військової адміністрації від 21.11.2022 № 01-11-01-24/1294, № 01-11-01-24/1295, № 01-11-01-24/1297, № 01-11-01-24/1298, №01-11-01-24/1299, № 01-11-01-24/1300, № 01-11-01-24/1301 було повідомлено відповідачів про необхідність укладання охоронного договору щодо будівлі по АДРЕСА_1 .
Листами Департаменту культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради від 14.06.2023 № 01-20/1167, № 01-20/1169, № 01-20/1168, № 01-20/1170, № 01-20/1171, № 01-20/1172, № 01-20/1174, № 01-20/1173, № 01-20/1175, № 01-20/1164 було повідомлено відповідачів про вжиття заходів щодо укладання охоронного договору щодо будівлі " ОСОБА_11 ") по АДРЕСА_1 .
Про виявлені порушення з пропозицією самостійного звернення з позовом до суду прокуратурою листами від 11.11.2022 року, від 14.12.2022 року повідомлявся Департамент культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради.
З відповідей вбачається, що Департамент культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради не звертався до суду з відповідним позовом.
З огляду на ці обставини прокурор заявляє про порушення інтересів держави у сфері охорони культурної спадщини, що може привезти до псування та зміни зовнішнього вигляду пам`ятки, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби та втрати її матеріальної автентичності, у зв`язку з чим і поданий цей позов.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості, оскільки незважаючи на обов`язок відповідачів, як власників пам`ятки культурної спадщини - будівлі " ОСОБА_11 " по вул. Гоголя, 3 у м. Полтаві, протягом 1 місяця з моменту отримання пам`ятки чи її частини у власність або у користування, визнання будівлі щойно виявленим об`єктом історії та архітектури укласти охоронний договір з органом охорони культурної спадщини, яким у м. Полтаві є Департамент культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради відповідно до наказу Департаменту культури і туризму Полтавської обласної державної адміністрації від 22 листопада 2021 року № 186 "Про укладення охоронних договорів", останні таких дій не вчинили, що є порушенням вимог статті 23 Закону № 1805-III.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частинами четвертою та п`ятою статті 54 Конституції України визначено, що культурна спадщина охороняється законом. Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які знаходяться за її межами.
Законом України від 20.09.2006 № 165-V «Про ратифікацію Конвенції про охорону архітектурної спадщини Європи» ратифіковано Конвенцію про охорону архітектурної спадщини Європи від 03.10.1985 (далі – Конвенція), відповідно до статті 3 якої кожна Сторона зобов`язується: 1. вживати правових заходів для охорони архітектурної спадщини; 2. за допомогою таких заходів і діючих в кожній державі або кожному регіоні процедур, забезпечити охорону пам`яток, архітектурних ансамблів та визначних місць.
За змістом статті 1 Конвенції вираз “архітектурна спадщина” включає, зокрема, такі нерухомі об`єкти як пам`ятки, тобто усі будівлі та споруди, що мають непересічне історичне, археологічне, мистецьке, наукове, соціальне або технічне значення, включаючи усі особливості їхнього технічного виконання та оздоблення.
Статтею 4 цієї Конвенції визначено, що кожна Сторона зобов`язується, зокрема, запобігати спотворенню, руйнуванню або знищенню об`єктів спадщини, що охороняються.
Положеннями статті 10 Конвенції визначено, що кожна Сторона зобов`язується прийняти комплексну політику збереження архітектурної спадщини, яка заохочує програми реставрації та підтримання в належному стані архітектурної спадщини.
Відповідно до статті 15 Конвенції кожна Сторона зобов`язується утверджувати у громадській думці розуміння необхідності збереження архітектурної спадщини як елемента культурної самобутності і джерела натхнення і творчості для сьогоднішніх і прийдешніх поколінь.
Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулює Закон № 1805-ІІІ.
Згідно із абзацами 2-3 преамбули до Закону № 1805-ІІІ об`єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, у межах її територіального моря та прилеглої зони, охороняються державою.
Охорона об`єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.
За визначенням, наведеним в статті 1 Закону № 1805-ІІІ об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність;
щойно виявлений об`єкт культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Переліку об`єктів культурної спадщини відповідно до цього Закону;
облікова документація - документація, що формується в порядку обліку об`єктів культурної спадщини та містить дані щодо цінності об`єкта культурної спадщини, характерних властивостей, що становлять його історико-культурну цінність (предмет охорони об`єкта культурної спадщини), етапів розвитку, просторових, функціональних характеристик, стану збереження, а також дані проведених досліджень.
Згідно із частиною 1 статті 13 Закону № 1805-ІІІ об`єкти культурної спадщини незалежно від форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (далі - Реєстр) за категоріями національного та місцевого значення пам`ятки. Порядок визначення категорій пам`яток встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини другої статті 14 Закону № 1805-III об`єкт культурної спадщини до вирішення питання про його реєстрацію як пам`ятки вноситься до Переліку об`єктів культурної спадщини і набуває правового статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини, про що відповідний орган охорони культурної спадщини в письмовій формі повідомляє власника цього об`єкта або уповноважений ним орган (особу). Перелік щойно виявлених об`єктів культурної спадщини ведеться органами охорони культурної спадщини та публікується такими органами на своїх офіційних веб-сайтах. Включення об`єкта до такого переліку здійснюється одночасно з набуттям ним статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини.
В силу пункту 17 частини першої статті 6 Закону № 1805-III до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить укладення охоронних договорів на пам`ятки.
До повноважень районних державних адміністрацій, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини належить укладення охоронних договорів на пам`ятки в межах повноважень, делегованих органом охорони культурної спадщини вищого рівня відповідно до закону (пункт 11 частини другої статті 6 Закону № 1805-III).
За правилами статті 23 Закону № 1805-III усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.
При передачі пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини у володіння, користування чи управління іншій особі істотною умовою договору про таку передачу є забезпечення особою, якій передається пам`ятка, щойно виявлений об`єкт культурної спадщини чи її (його) частина, збереження пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини відповідно до вимог цього Закону та умов охоронного договору, укладеного власником або уповноваженим ним органом (особою) з відповідним органом охорони культурної спадщини.
Порядок укладання охоронних договорів та їхні типові форми затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Відсутність охоронного договору не звільняє особу від обов`язків, що випливають із цього Закону.
Єдина система обліку об`єктів культурної спадщини незалежно від їх видів та типів, а також порядок переміщення (перенесення) пам`ятки визначена Порядком № 158.
Згідно із пунктом 2.1 розділу ІІ Порядку № 158 виявлення нерухомих об`єктів культурної спадщини та складання на них відповідної облікової документації забезпечують уповноважені органи, а також районні державні адміністрації, виконавчі органи сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини, зокрема виконують функції Замовника та укладають з цією метою контракти на виявлення, дослідження нерухомих об`єктів культурної спадщини для їх взяття на облік та подальшої державної реєстрації.
Відповідно до розпорядження Полтавської обласної державної адміністрації від 16.07.2021 № 529 «Про внесення змін до розпорядження голови облдержадміністрації від 15.10.2020 № 590, відповідно до статей 2, 25 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», пункту 2 статті 14 Закону України «Про охорону культурної спадщини», підпункту 16 пункту 1 постанови Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 3650 «Про утворення та ліквідацію районів», наказу Міністерства культури України від 27 червня 2019 року № 501 «Про внесення змін до Порядку обліку об`єктів культурної спадщини», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 серпня 2019 року за № 941/33912, із метою збереження нерухомих об`єктів культурної спадщини області внесено зміни до розпорядження голови обласної державної адміністрації від 15.10.2020 № 590 «Про затвердження Переліку щойно виявлених об`єктів культурної спадщини Полтавської області», виклавши частину розпорядження в наступній редакції:
«1. Затвердити Переліки щойно виявлених об`єктів культурної спадщини:
1.1 Кременчуцького району Полтавської області;
1.2 Лубенського району Полтавської області;
1.3 Миргородського району Полтавської області;
1.4 Полтавського району Полтавської області.
2. Рекомендувати органам місцевого самоврядування:
Повідомити рекомендованим листом власників об`єктів культурної спадщини або уповноважені ним органи про внесення інформації про належні їм об`єкти культурної спадщини до переліків щойно виявлених об`єктів культурної спадщини Полтавської області, зазначених у пункті 1 розпорядження, протягом 10 календарних днів після видачі розпорядження;
Забезпечити виготовлення облікової документації відповідно до вимог наказу Міністерства культури України від 27 червня 2019 року № 501 «Про внесення змін до Порядку обліку об`єктів культурної спадщини» в установленому законодавством порядку до 15.12.2021;
Забезпечити подання облікової документації на розгляд Консультативної ради з питань охорони культурної спадщини при Департаменті культури і туризму обласної державної адміністрації (Удовиченко І.А.) для подальшого внесення інформації про щойно виявлені об`єкти культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України в установленому законодавством порядку до 20.12.2021.
Відповідальним виконавцям пункту 2 розпорядження інформувати Департамент культури і туризму обласної державної адміністрації (Удовиченко І. А.) у встановлені строки для подальшого узагальнення та інформування облдержадміністрації до 31.12.2021».
Пунктом 2 наказу Департаменту культури і туризму Полтавської обласної державної адміністрації від 22.11.2021 № 186 делеговано відповідним структурним підрозділам виконавчих комітетів та рад відповідних сільських, селищних, міських об`єднаних територіальних громад повноваження укладати охоронні договори на пам`ятки та щойно виявлені об`єкти культурної спадщини чи їх частини з власниками або уповноваженими ним органами (особами), незалежно від форм власності на ці об`єкти, в установленому порядку відповідно до чинного законодавства.
З огляду на вказане, саме Департамент культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради є уповноваженим органом на виявлення нерухомих об`єктів культурної спадщини та складання на них відповідної облікової документації, а також укладення із власниками або уповноваженими ним органами (особами) охоронного договору на щойно виявлений об`єкт історії та архітектури місцевого значення - "Особняк Дарагана" на вул. Гоголя, 3 у м. Полтаві.
Водночас, власник охоронного об`єкту у розумінні пунктів 1.3 1.5 Порядку №158 має право, а не обов`язок профінансувати роботи зі складання облікової документації, що спростовує твердження прокурора про зворотне. 
У свою чергу, за відсутності складеної Департаментом культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради облікової документації власники щойно виявленого об`єкту історії та архітектури місцевого значення - "Особняк Дарагана" на вул. Гоголя, 3 у м. Полтаві фактично позбавлені можливості виконати обов`язок з укладення охоронного договору з незалежних від них обставин.
Реалізовуючи приписи статті 23 Закону № 1805-III Кабінет Міністрів України постановою від 28.12.2001 № 1768 затвердив Порядок укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини (далі - Порядок № 1768).
Згідно із пунктами 1, 2 Порядку № 1768 (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) охоронний договір встановлює режим використання пам`ятки культурної спадщини (далі - пам`ятка) чи її частини, у тому числі території, на якій вона розташована.
Власник пам`ятки чи її частини або уповноважений ним орган (особа) зобов`язаний не пізніше ніж через один місяць з моменту отримання пам`ятки чи її частини у власність або у користування укласти охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини.
Пунктом 5 Порядку № 1768 встановлено, що в охоронному договорі, складеному за зразком згідно з додатком, зазначаються особливості режиму використання пам`ятки, види і терміни виконання реставраційних, консерваційних, ремонтних робіт, робіт з упорядження її території, інших пам`яткоохоронних заходів, необхідність яких визначається відповідним органом охорони культурної спадщини.
Отже укладання такого договору відбувається шляхом видання індивідуального акта органу охорони культурної спадщини, яким на власника покладається зобов`язання щодо забезпечення збереження пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини. Укладання охоронних договорів спрямоване на реалізацію державної політики у сфері охорони культурної спадщини. Такими договорами не вирішується питання власності на об`єкт культурної спадщини, а лише встановлюється режим використання пам`яток та відповідальність за порушення такого режиму.
З огляду на предмет правового регулювання пункту 2 Порядку укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини, пункту 13 Порядку № 1768 та пункту 9 Порядку обліку об`єктів культурної спадщини, для укладення з власником щойно виявленого об`єкта культурної спадщини охоронного договору встановлено строк у один місяць, який обчислюється або з моменту отримання такого об`єкту у власність, або, якщо статус щойно виявленого об`єкта культурної спадщини надано пізніше, - з дня отримання власником повідомлення уповноваженого органу про набуття правового статусу щойно виявленого об`єкта.
Як вбачається з матеріалів справи, що вказані в якості відповідачів у цій справі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 набули статусу власника квартир у будівлі за адресою: АДРЕСА_1 відповідно у 2013, 2021, 2005, 2011, 2006 роках, тобто до дати внесення до переліку щойно виявлених об`єктів культурної спадщини будівлі -" ОСОБА_11 " за адресою: АДРЕСА_1 на підставі розпорядження голови Полтавської обласної державної адміністрації від 16.07.2021 № 529 "Про внесення змін до розпорядження голови облдержадміністрації від 15.10.2020 № 590", а відтак, строк для укладення з ними охоронного договору на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини слід обчислювати з дня отримання власником повідомлення уповноваженого органу про набуття правового статусу щойно виявленого об`єкта.
Разом з цим, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стверджують про неотримання такого повідомлення.
В той же час, обов`язок укласти охоронний договір виникає у власника (користувача) щойно виявленого об`єкта культурної спадщини з моменту обізнаності його про набуття правового статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини.
З матеріалів справи встановлено, що листом Департаменту культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради від 21.11.2022 № 01-11-01-24/1203 надано відповідь на лист Полтавської окружної прокуратури Полтавської області від 11.11.2022 № 55-114-15267ВИХ-22 щодо повідомлення рекомендованим листом власників (уповноважених органів) щойно виявлених об`єктів культурної спадщини про необхідність укладання охоронних договорів, та повідомлено, що стосовно будівлі « ОСОБА_11 », що розташована за адресою: АДРЕСА_1 направлені рекомендовані листи на власників щодо виготовлення облікової документації та укладання охоронного договору (копії листів додаються).
Так, з матеріалів справи вбачається, що рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення Департаментом культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради були направлені 21.11.2022 на адресу ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 .
Відповідно до поштових накладних та трекінгу відправлень, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 поштові повідомлення не було вручено з відміткою «інші причини».
Колегія суддів зазначає, що порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 (далі - Правила надання послуг поштового зв`язку).
За умовами пункту 17 Правил надання послуг поштового зв`язку внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою, згідно з тарифами оператора поштового зв`язку.
Послуга опису вкладення до поштового відправлення полягає в підтвердженні у визначеному оператором поштового зв`язку порядку відповідно до технологічного процесу здійснення такої операції вмісту вкладення до поштового відправлення із зазначенням індивідуальних ознак відповідного вкладення (конкретний вид, кількість тощо), що відрізняє його від інших речей.
Отже, з урахуванням вище викладеного, належним доказом направлення документів адресату відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку є копія конверту з описом вкладення, в якому перелічені всі документи, які надсилаються одержувачу.
Між тим, прокурором не надано до матеріалів доказів того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було направлено листи з описом вкладення у відповідності до пункту 8 Порядку № 158.
Надано до справи лише копії поштових накладних, конвертів та трекінги Укрпошти, однак, такі не підтверджують, що на адреси власників квартир були направлені рекомендовані листи саме з описом вкладення, як це передбачено пунктом 8 Порядку № 158.
Таким чином, матеріали справи не містять допустимих доказів повідомлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як власників квартир за адресою: АДРЕСА_1 про занесення до Переліку об`єктів культурної спадщини Полтавської області як щойно виявленого об`єкта культурної спадщини будівлі «Особняк Дарагана», тобто про набуття таким об`єктом правового статусу щойно виявленого об`єкта.
Суд апеляційної інстанції враховує, що обов`язок з укладення охоронного договору покладено саме на власника щойно виявлених об`єктів культурної спадщини.
Водночас, з матеріалів справи встановлено, що витягом із рішення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради № 303 від 26.11.2013 «Про надання дозволу на будівництво, добудову, перепланування, переобладнання приватного житла, господарських будівель та споруд» надано ОСОБА_1 дозвіл на перепланування та об`єднання квартир АДРЕСА_12 та АДРЕСА_16 та об`єднання її в квартиру АДРЕСА_1 . 
За Договором дарування від 26.12.2022 ОСОБА_1 після об`єднання квартир АДРЕСА_12 та АДРЕСА_13 , подарувала ОСОБА_2 квартиру за адресою: АДРЕСА_13 . 
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, право приватної власності на неруховий об`єкт – квартиру АДРЕСА_13 на підставі договору дарування, серія та номер : реєстровий № 3304, виданий 26.12.2022, зареєстровано за ОСОБА_2 .
Відповідно до відомостей із Реєстру нерухомості станом на 24.11.2025, за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 186867853101 у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості відсутні.
За змістом долученого до матеріалів справи листа Департаменту культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради від 20.10.2025 № 501-11-013-03/2199 вих., наданого на звернення ОСОБА_1 , у першого відповідача відсутні правові підстави для укладення охоронного договору із Департаментом культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради, з огляду на виконання перепланування та об`єднання квартири АДРЕСА_12 та АДРЕСА_13 , з присвоєнням об`єднаній квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування від 26.12.2022, зареєстрованим у реєстрі за № 3304, яким квартиру АДРЕСА_13 подаровано ОСОБА_2 .
Таким чином, як на дату звернення прокурора до суду із цим позовом (04.09.2024), так і на дату винесення оскаржуваного рішення судом першої інстанції (04.07.2025) ОСОБА_1 взагалі не була власником нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 з огляду на її відчуження ОСОБА_2 . Відповідно, у першого відповідача навіть за умов дотримання встановленого законом порядку повідомлення власника про щойно виявлений об`єкт культурної спадщини відсутній обов`язок із укладення охоронного договору на спірний об`єкт культурної спадщини, що протиправно залишено поза увагою прокурора.
Крім того, прокурором не спростовано посилання апелянтів на те, що виготовлення облікової документації належить до компетенції уповноваженого органу охорони культурної спадщини Полтавської міської ради, який не забезпечив виготовлення такої документації на будівлю, що своєю чергою позбавляє власників можливості укласти охоронний договір за відсутності усіх необхідних документів.
Відповідно до пункту 6 Порядку № 1768 (станом на 23.12.2011) до охоронного договору додаються:
1) акт технічного стану пам`ятки (форма якого затверджується центральним органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини) на момент укладення охоронного договору. Для ансамблів (комплексів) складається окремий акт на кожний їх об`єкт. Акт технічного стану поновлюється не рідше ніж раз на 5 років. Якщо стан пам`ятки значно змінився (після проведення ремонтних, реставраційних та інших робіт чи внаслідок дії чинників, що призвели до руйнування або пошкодження), - у п`ятиденний термін після його зміни;
2) опис культурних цінностей і предметів, які належать до пам`ятки, знаходяться на її території чи пов`язані з нею і становлять історичну, наукову, художню цінність, з визначенням місця і умов зберігання та використання;
3) план поверхів пам`яток-будівель і споруд (у масштабі 1:100);
4) план інженерних комунікацій та зовнішніх мереж (за наявності);
5) генеральний план земельної ділянки, на якій розташована пам`ятка (у масштабі 1:50, 1:100, 1:500, 1:1000 або 1:2000);
6) паспорт пам`ятки.
Відповідно до пунктів 1-3 Розділу ІІІ Порядку № 158 облікова документація складається на об`єкт культурної спадщини та містить дані щодо його цінності, характерних властивостей, що становлять його історико-культурну цінність, етапів розвитку, просторових, функціональних характеристик, стану збереження, а також дані проведених досліджень (далі - облікова документація).
Розробником облікової документації є наукові установи, в тому числі заклади культури, одним із основних видів діяльності яких є проведення наукових досліджень у сфері охорони культурної спадщини, та які мають у своєму складі чи залучають для проведення досліджень особу, що має науковий ступінь доктора філософії (кандидата наук або доктора наук) за спеціальністю «музеєзнавство, пам`яткознавство» або таких наук:
мистецтвознавство, культурологія, архітектура - для об`єктів монументального мистецтва;
архітектури - для об`єктів архітектури, містобудування, садово-паркового мистецтва, а також ландшафтних;
історії - для археологічних, історичних об`єктів та об`єктів науки і техніки (пункт 2 розділу ІІІ Порядку № 158)
Облікова документація складається з:
облікової картки за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку;
історичної довідки;
матеріалів фотофіксації сучасного стану об`єкта: фото загального вигляду, фото об`єкта в контексті (навколишньому середовищі), фото найбільш цінних (характерних) елементів об`єкта, фото рухомих об`єктів (деталей), фото інтер`єрів, фото загроз (дії негативних чинників);
акта стану збереження за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку (пункт 3 розділу ІІІ Порядку № 158).
Отже, облікова документація об`єкта культурної спадщини є обов`язковим документом, який розробляється та оформлюється за замовленням уповноважених органів, районних державних адміністрацій, виконавчих органів сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини, для взяття об`єкта культурної спадщини на облік та подальшої державної реєстрації.
При цьому, наявність такого документа для укладення охоронного договору не є формальністю. Зазначений документ є однією з невід`ємних складових договору для визначення даних щодо цінності об`єкта культурної спадщини, характерних властивостей, що становлять його історико-культурну цінність (предмет охорони об`єкта культурної спадщини), етапів розвитку, просторових, функціональних характеристик, стану збереження, а також дані проведених досліджень. Відсутність належно оформленої облікової документації унеможливлює виконання обов`язку власника щодо укладення охоронного договору відповідно до вимог Порядку № 1768.
Підсумовуючи наведене, колегія суддів зазначає, що виникненню у власника охоронного об`єкту обов`язку укласти відповідний охоронний договір передує необхідність вчинення уповноваженим органом (у спірних правовідносинах - Департаментом культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради) дій щодо оформлення відповідних документів на пам`ятку, зокрема, облікової документації.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що листом Департаменту культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради від 31.10.2022 № 01-11-01-24/115, серед іншого, проінформовано Полтавську окружну прокуратуру, що облікова документація на спірний об`єкт культурної спадщини, яка розроблена власником або уповноваженим ним органом (особою), у Департаменті – відсутня. Через відсутність облікової документації, звернення власника будівлі щодо укладення охоронного договору з Департаментом – не можливо, охоронний договір – відсутній. 
Крім того, відповідно до наданої до суду апеляційної інстанції заяви від 18.11.2025, ОСОБА_3 , яка приєдналася до апеляційної скарги ОСОБА_1 зверталась до Департаменту культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради з проханням надати роз`яснення щодо виготовлення облікової документації та укладення охоронного договору на її частку щойно виявленого об`єкту культурної спадщини, що розташований за адресою : АДРЕСА_17 .
За змістом листа Департаменту культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради від 24.11.2025 № К01-11-01.3-03/2466 вих. на даний час облікова документація на щойно виявлений об`єкт історії та архітектури «Особняк Дарагана», місцезнаходження якого : АДРЕСА_1 , в Департаменті відсутня. Розроблена та погоджена в установленому порядку облікова документація на вищезазначений об`єкт до Департаменту ані уповноваженим органом, ані співвласниками об`єкту не надавалась. 
Також, відповідно до листа Департаменту культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради від 20.10.2025 № Б01-11-01.3-03/2198 вих., наданого на звернення ОСОБА_2 , на даний час облікова документація на щойно виявлений об`єкт історії та архітектури «Особняк Дарагана», місцезнаходження якого : АДРЕСА_1 , в Департаменті відсутня. Розроблена та погоджена в установленому порядку облікова документація на вищезазначений об`єкт до Департаменту ані уповноваженим органом, ані співвласниками об`єкту не надавалась. Повідомлено, що у разі не забезпечення складання облікової документації на об`єкт уповноваженим органом, співвласники щойно виявленого об`єкту культурної спадщини « ІНФОРМАЦІЯ_1 », місцезнаходження якого: АДРЕСА_1 , мають право самостійно замовити розроблення облікової документації відповідно до розділу ІІІ Порядку № 158.
Згідно із листом Департаменту культури і туризму Полтавської обласної військової адміністрації від 31.10.2025 № 01-20/1999, наданого на звернення ОСОБА_2 від 13.10.2025, повідомлено заявника, що структурним підрозділам виконавчих комітетів та рад відповідних сільських, селищних, міських об`єднаних територіальних громад делеговано повноваження укладати охоронні договори на пам`ятки та щойно виявлені об`єкти культурної спадщини чи їх частини з власниками або уповноваженими ними органами (особами), незалежно від форм власності на ці об`єкти, в установленому порядку відповідно до чинного законодавства.
Враховуючи те, що розпорядженням Полтавської обласної державної адміністрації від 16.07.2021 № 529 обов`язок з розроблення облікової документації покладено саме на Департамент культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради, невиконання уповноваженим органом охорони культурної спадщини свого обов`язку щодо розроблення облікової документації щойно виявленої пам`ятки архітектури, є об`єктивною перешкодою для укладення охоронного договору і не може розцінюватися як порушення законодавства про охорону культурної спадщини з боку власника, який вживав активні дії з метою недопущення порушень вимог Закону № 1805-III.
Подібні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 09.09.2025 у справі № 440/10514/23, яка в силу частини 5 статті 242 КАС України є обов`язковою для врахування.
У свою чергу, покладення такого обов`язку на власника об`єкта культурної спадщини, становитиме надмірний тягар для відповідача та фактично є непропорційним втручанням у право на мирне володіння своїм майном, яке гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Будь-яких доказів, які б свідчили про те, що за наявності облікової документації на щойно виявленого об`єкту культурної спадщини « ІНФОРМАЦІЯ_1 », місцезнаходження якого: АДРЕСА_1 власники квартир у цьому будинку ухиляються від виконання обов`язку з укладення охоронного договору на нього, прокурором до матеріалів справи не надано. 
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Всупереч наведеному, оскільки прокурором не доведено наявність в діях відповідачів ознак порушень вимог Закону № 1805-III та Порядку № 1768, колегія суддів вважає передчасним висновок суду першої інстанції про зобов`язання ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 протягом одного місяця з дати набрання рішенням суду законної сили укласти з Департаментом культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради охоронний договір на щойно виявлений об`єкт історії та архітектури місцевого значення - "Особняк Дарагана" на вул. Гоголя, 3 у м. Полтаві на умовах і в порядку, визначених постановою КМУ від 28.12.2001 № 1768, що має наслідком скасування такого рішення та, відповідно, задоволення вимог апеляційних скарг.
При цьому колегія суддів звертає увагу, що відповідно до частини четвертої статті 23 Закону № 1805-III власники пам`яток архітектури зобов`язані виконувати встановлені законом вимоги щодо збереження, утримання та використання таких об`єктів, у тому числі підтримувати їх у належному стані. Отже, навіть у разі відсутності укладеного охоронного договору власники не звільняються від обов`язку належно дбати про збереження пам`ятки та утримувати її у стані, що виключає погіршення або руйнування об`єкта культурної спадщини.
Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п. 41) щодо якості судових рішень.
Як зазначено в п. 58 рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Згідно зі статтею 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За приписами пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.
Враховуючи, що суд першої інстанції не встановив належним чином всі фактичні обставини у даній справі, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, колегія суддів вважає, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.07.2025 по справі № 440/10588/24 підлягає скасуванню, з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина 2 статті 139 КАС України).
Згідно з частиною 6 статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 7 статті 139 КАС України).
Відповідно до наявної в матеріалах справи платіжної інструкції про сплату судового збору ОСОБА_1 сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 4542 грн та ОСОБА_2 сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 4542 грн.
Разом з цим, колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду на рівні 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою – підприємцем становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2024 - 3028,00 грн.
Таким чином, розмір судового збору, який підлягав сплаті за подання апеляційних скарг становив 3633,60 грн (3028,00 грн х 1,5 х 0,8).
Тобто, апелянтами надмірно сплачено суму судового збору за подання апеляційних скарг.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань прокурора судові витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 3633,60 грн та на користь ОСОБА_2 – 3633,60 грн.
Підстави для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань прокурора надмірно сплаченої апелянтами суми судового збору у суду відсутні, оскільки таке питання може бути вирішено в порядку встановленому статтею 7 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327 -329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд - 

ПОСТАНОВИВ

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та особи, що приєдналася до апеляційної скарги - ОСОБА_3 – задовольнити.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.07.2025 по справі № 440/10588/24 – скасувати.
Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог заступника керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Департаменту культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Полтавської окружної прокуратури Полтавської області (вул. Антона Грицая, 1, м. Полтава, 36000, код ЄДРПОУ 029100) сплачений судовий збір у розмірі 3633,60 грн.
Стягнути на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , рнокпп НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Полтавської окружної прокуратури Полтавської області (вул. Антона Грицая, 1, м. Полтава, 36000, код ЄДРПОУ 029100) сплачений судовий збір у розмірі 3633,60 грн.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова 	
Судді	   	С.П. Жигилій   Я.М. Макаренко