Справа № 752/28739/25 
Провадження № 2/752/4397/26

Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України

09 червня 2026 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Плахотнюк К.Г.
за участі секретаря судового засідання Лісненка А.А.,
за участі представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Кравченко К.М.,
відповідача ОСОБА_2 ,
у місті Києві в приміщенні суду, розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та заборгованості по аліментах,
встановив:

10 листопада 2025 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким позивається до ОСОБА_2 ..
В обгрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідач є батьком її неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Їх шлюб з відповідачем було розірвано рішенням суду від 21.08.2023 року. Дитина проживає разом із нею та знаходиться на її ж повному утриманні. Відповідач з 2021 року не бере участі у вихованні та утриманні їх спільної дитини, незважаючи на те, що до 2023 року проживав разом із нею та їх спільною дитиною. 
З 2023 року відповідач проживає окремо, і з цього ж часу обов`язок щодо утримання дитини здійснив тільки двічі, а саме в серпня та вересня 2023 року, здійснивши переказ грошових коштів з призначенням платежу - «аліменти на дитину» у розмірі по 5 527,64 грн.
Крім вказаних двох переказів грошових коштів станом на 25.09.2025 року будь-яких надходжень платежів на утримання дитини від відповідача не надходило.
Позивачка також стверджувала, що вона одна не може забезпечити дитині належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, а відповідач здоровий та працездатний, має постійне місце роботи не має інших утриманців., що в свою чергу забезпечить їх рівність при несенні батьківських обов`язків.
Просила: стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 5 5627, 64 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття; стягнути заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , починаючи з 01.10.2023 року.

Провадження у справі було відкрито 05.12.2025 року з призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

27.02.2026 року відповідач скористався правом подачі відзиву на позов.
Відповідач просив частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з нього аліментів на утримання їх спільного сина, а саме в частині стягнення аліментів з моменту звернення до суду з позовом у розмірі 3 000, 00 гривень щомісячно до повноліття дитини, а у задоволення решти вимог відмовити.
В обґрунтування своєї позиції відповідач стверджував, що він не має можливості сплачувати аліменти на сина у розмірі вказаному позивачкою, оскільки має обов`язкові витрати на забезпечення своєї життєдіяльності, що складаються з витрат на оренду житла, сплату комунальних послуг, придбання продуктів харчування, сезонного одягу, засобів гігієни. У свою чергу позивачка має власне житло, яке було облаштоване за сімейні кошти, має у розпорядженні придбаний ним транспортний засіб. Протягом 2023-2026 років ним крім виплат аліментів позивачу, неодноразово здійснювалися сплати придбання одягу дитині, ним же була передана банківська карта дитині з лімітом на кожен день 700 гривень. Наразі він також несе витрати сина на мобільний зв`язок. На сьогодні він забезпечує дитину матеріально у розмірі приблизно 1 000 - 1 200 гривень.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Кравченко К.М. підтримала заявлені вимоги про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина. Просила задовольнити у повному обсязі.
Відповідач позов визнав частково. Стверджував, що він завжди надавав матеріальну допомогу на утримання сина, придбавав необхідні речі, давав гроші на кишенькові витрати, однак з жовтня 2023 року йому було відмовлено у спілкуванні з дитиною. Заявив, що готовий сплачувати аліменти на утримання сина з моменту звернення до суду з позовом у розмірі частки зі всіх видів його доходу.
Заслухавши представника позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина підлягають частковому задоволенню судом з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.11,10,9).
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6).
За адресою : АДРЕСА_1 зареєстрована та проживає ОСОБА_1 (а.с.7).
Відповідач у справі ОСОБА_2 не заперечував, що його спільний з позивачкою син ОСОБА_5 , після розірвання його шлюбу з ОСОБА_1 проживає разом із матір`ю.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (ч. 2 с. 182 Сімейного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, правилами статті 82 цього ж Кодексу встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. 

При визначенні розміру аліментів на утримання дітей слід враховувати, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси всіх осіб та має брати до уваги інтереси не тільки позивача, але й відповідача.
Суд приймає до уваги те, що сторони у справі є особами працездатного віку, мають доходи та можливість виконувати батьківські обов`язки щодо утримання їх спільного сина.
У суду відсутня будь-яка інформація про наявність у сторін у справі аліментних зобов`язань перед іншими особами та соціальних зобов`язань, які могли бути враховані при визначенні розміру аліментів.
При визначені розміру аліментів судом враховуються обставини, що передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України. та норми статті 7 Закону України про Державний бюджет України на відповідний рік щодо прожиткового мінімуму.
Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Звертаючись до суду з позовом, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання сина в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 5 527, 64 гривень, також вказала, що саме такий розмір забезпечить рівність при виконанні нею та відповідачем обов`язку матеріального забезпечення їх сина.
Відповідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того,що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.
При визначенні розміру аліментів, який має бути стягнутий з позивача на утримання сина суд враховує, що:
сторони у справі є працездатними, не мають на утриманні інших осіб, відповідач 20.07.2017 року був взятий на облік як внутрішньо переміщена особа за фактичним місцем проживання /перебування АДРЕСА_1 , що є адресою місця проживання позивачки та їх спільного сина;
з 2023 року відповідач не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з розірванням шлюбу з ОСОБА_1 , орендує житло у місті Києві, розмір орендної плати складає 8 000 гривень на місяць, вартість комунальних послуг коливається від 1 700 до 2 300 гривень;
позивачка не заперечує твердження відповідача, що він наразі забезпечує їх спільного сина матеріально у розмірі 1 000 - 1 200 гривень щомісяця, робить подарунки на свята, не має власного житла та іншого нерухомого майна;
позивачка не подала суду будь-яких доказів на підтвердження потреб дитини та витрат які вона несе щомісячно на його утримання.
З огляду на встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що розмір аліментів, котрі підлягають стягненню з відповідача, починаючи з 10.11.2025 року, коли ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з ОСОБА_2 може складати 4 500 гривень.
Що ж стосується вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на її користь заборгованості по аліментах, на утримання сина, починаючи з 01.10.2023 року, то вони не підлягають задоволенню, оскільки позивачкою не надано суду доказів на підтвердження того, що відповідач мав заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина , починаючи з 01.10.2023 року та її розмір.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.
Питання судових витрат слід вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 141,150,155,159,180,182, 184 , 191,199 СК України, ст.ст.15,30,62,141,202,203, ч. 1 п.1 ст. 430 ЦПК України, суд -

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та заборгованості по аліментах, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Донецька, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 (зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 10 листопада 2025 року і до його повноліття включно, однак не менше 50 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежів за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Донецька, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1 211(одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя К.Г. Плахотнюк