УХВАЛА

14 травня 2026 року
м. Київ

справа № 135/1158/25
провадження № 61-6301ск26
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротуна В. М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 26 січня 2026 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 08 квітня 2026 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфортбуд-777» про стягнення безпідставно збережених коштів, інфляційних втрат та трьох процентів річних,
встановив:
У серпні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Ладижинського міського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфортбуд-777» (далі - «Комфортбуд-777») про стягнення безпідставно збережених грошових коштів, які відповідач отримав на підставі договорів про надання поворотної фінансової допомоги 
№ 22-03/24-01 від 22 березня 2024 року, № 25-03/24-01 від 25 березня 2024 року, № 16-04/24-01 від 16 квітня 2024 року, № 25-04/24-03 від 25 квітня 2024 року, № 30-04/24-04 від 30 квітня 2024 року, № 20-06/23-01 від 20 червня 2024 року, № 28-06/24-02 від 28 червня 2024 року та № 05-08/24-04 від 05 серпня 2024 року, інфляційних втрат та 3% річних, що загалом становить 944 304, 68 грн.
Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 29 вересня 2025 року провадження у справі відкрито лише в частині позовних вимог, пов`язаних зі стягненням коштів за договорами № 28-06/24-02 від 28 червня 2024 року, № 20-06/23-01 від 20 червня 2024 року та № 05-08/24-04 від 05 серпня 2024 року, тобто виключно в частині оскарження безпідставно збережених коштів у сумі 196 000, 00 грн, а також стягнення з цієї суми інфляційних втрат та 3% річних.
Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 26 січня 2026 року, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 08 квітня 2026 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
08 травня 2026 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Чайка А. О. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 26 січня 2026 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 08 квітня 2026 року у вказаній справі.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 травня 2026 року для розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 в справі № 135/1158/25 визначено колегію суддів у складі судді-доповідача Тітова М. Ю., суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.
На підставі розпорядження заступника керівника Апарату - керівника секретаріату від 14 травня 2026 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Коротенка Є. В. на підставі службової записки судді Тітова М. Ю.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 травня 2026 року справу № 135/1158/25 призначено судді - доповідачеві Тітову М. Ю.; судді, які входять до складу колегії: Зайцев А. Ю., Коротун В. М.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» встановлено, що з 01 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 328, 00 грн.
Враховуючи те, що ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 29 вересня 2025 року провадження у справі відкрито лише в частині позовних вимог про стягнення безпідставно збережених коштів, отриманих відповідачем за трьома договорами у загальній сумі 196 000, 00 грн, а також стягненню інфляційних втрат та 3% річних (що пропорційно до заявлених первісних позовних вимог становить 40 076, 17 грн), ціна позову в цій справі становить 236 076, 17 грн, що станом на 01 січня 2026 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 328, 00 грн * 250 = 832 000, 00 грн).
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає касаційному оскарженню.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки оскаржуване заявником судове рішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і воно не підлягає касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно 
відмовити.
Зазначення у постанові Вінницького апеляційного суду від 08 квітня 2026 року про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки ціна позову в цій справі не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб справа, а тому ухвалені в ній судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.
Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389 пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного 
суду,
ухвалив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 26 січня 2026 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 08 квітня 2026 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфортбуд - 777» про стягнення безпідставно збережених коштів, інфляційних втрат та трьох процентів річних.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов
А. Ю. Зайцев
В. М. Коротун