Справа № 393/90/26 
пров. 2/393/202/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2026 року селище Кам`янець

Новгородківський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Подліпенця Є.О.,
за участі секретаря судових засідань Гладир К.С.,

учасники справи:
позивач - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС»,
відповідачка - ОСОБА_1 ,

представники учасників справи:
представники позивача - Поляков О.В., Соломко О.В., Сахарова О.І., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження, в залі суду селища Кам`янець цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:
ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (далі - ТОВ «ФК «ЕЙС») в особі представника звернулося до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №702602901 від 19.11.2021 року у розмірі 43 417,15 грн, судових витрат у розмірі 2 662,40 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 7 000, 00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 19.11.2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі - ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА») та відповідачкою було укладено кредитний договір №702602901 в формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір був підписаний відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора MNV7R5G5. Згідно умов кредитного договору, первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачці, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі: 500,00 грн. Проте, в подальшому відповідачка збільшила суму кредиту, у зв`язку з чим, загальна сума становить 14 350,00 грн. 28.11.2018 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (первісний кредитор) та ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» (далі - ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС») уклали договір факторингу №28/1118-01 та в подальшому до договору факторингу укладалися додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну дії вказаного договору, у відповідності до умов якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» передає (відступає) ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» приймає належні ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, до якого входило відступлення права вимоги щодо заборгованості відповідачки по кредитному договору №702602901. 30.10.2023 року ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» (далі - ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС») уклали договір факторингу №30/1023-01, у відповідності до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС»» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, до якого входило відступлення права вимоги щодо заборгованості відповідачки по кредитному договору №702602901. 11.07.2025 року ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (далі - ТОВ ФК «ЕЙС») уклали договір факторингу №11/07/25-Е, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» передає (відступає) ТОВ ФК «ЕЙС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «ЕЙС» приймає належні ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу ТОВ ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №702602901 від 19.11.2021р. в сумі 43 417,15 грн. Відповідачка належним чином умови договору не виконувала, не здійснювала погашення існуючої в неї заборгованості, і має непогашену заборгованість перед ТОВ ФК «ЕЙС» в сумі 43 417,15 грн. Тому позивач змушений був звернутись до суду з даним позовом, з метою захисту своїх прав. 
Ухвалою судді Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 25.02.2026 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Крім цього, відповідачці визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Також цією ж ухвалою витребувано з АТ «ПРИВАТБАНК» інформацію:- чи емітувалась на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) платіжна картка НОМЕР_2 - чи надходили у період з 19.11.2021 року по 04.12.2021 року на картковий рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_2 кошти в сумі: 500,00 грн, 500,00 грн, 350,00 грн, 950,00 грн, 250,00 грн, 350,00 грн, 300,00 грн, 300, 00 грн, 200,00 грн, 250,00 грн, 1050,00 грн, 1200, 00 грн, 650,00 грн, 1550,00 грн, 700, 00 грн, 1200,00 грн, 400, 00 грн, 1100,00 грн, 800,00 грн, 900,00 грн, 850,00 грн? - чи є/був номер телефону НОМЕР_3 фінансовим номером телефону за картковим рахунком НОМЕР_2 та чи знаходиться/знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних ОСОБА_1 ?Крім цього, у разі підтвердження зарахування коштів ОСОБА_1 на картковий рахунок НОМЕР_2 , за період з 19.11.2021 року по 04.12.2021 року у сумі: 500,00 грн, 500,00 грн, 350,00 грн, 950,00 грн, 250,00 грн, 350,00 грн, 300,00 грн, 300, 00 грн, 200,00 грн, 250,00 грн, 1050,00 грн, 1200, 00 грн, 650,00 грн, 1550,00 грн, 700, 00 грн, 1200,00 грн, 400, 00 грн, 1100,00 грн, 800,00 грн, 900,00 грн, 850,00 грн, витребувати інформацію у вигляді: первинних документів бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення) або інших, прирівняних до них документів (довідки/листи), що підтверджують факт зарахування коштів на рахунок картки НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 .
Витребувана інформація надійшла до суду 25.03.2026р.
За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачки направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками.
Відповідачка 02.03.2026р. подала відзив на позовну заяву, в якому вказує, що просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю за строками позовної давності (3 роки). Позику брала в ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» в 2021р., потім право вимоги за її кредитом було відступлено ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС». З початку повномасштабного вторгнення дзвінків та листів від ТОВ «ЕЙС» нового кредитора, вона не отримувала, про повернення саме позивачу коштів по кредитному договору їй було не відомо. Останній платіж вона сплачувала в 2021 році первісному кредитору, з сумою стягнення не згодна.
Представником позивача ОСОБА_2 надіслано на адресу суду 03.03.2026р. відповідь на відзив на позовну заяву, в якому останній просить суд позов задовольнити в повному обсязі та мотивує вказане тим, що детально ознайомившись з відзивом на позовну заяву, вважає його безпідставним, необґрунтованим з огляду на наступне. Так, відповідачка особисто обрала для себе суму кредиту, строк кредитування та мала змогу ознайомитись з умовами договору перед його підписанням. Алгоритм нарахування заборгованості узгоджений кредитним договором №702602901 від 19.11.2021р. Відповідачка не заперечує, що на дату закінчення 30-денного строку кредиту і на цей час вона не сплатила заборгованість за кредитом, а отже строк кредиту продовжено у порядку та на умовах, визначених п.п. 1.8., 1.12.1. кредитного договору (автопролонгація 90 календарних днів). Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано розрахунки заборгованості створенні та підписані електронними підписами ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС». Дані документи є належними, повними та вичерпними доказами заборгованості, оскільки вони охоплюють всі необхідні обчислення сум, які стягуються. В свою чергу, заперечуючи проти розміру заборгованості, відповідачкою не було надано власного розрахунку заборгованості, а також доказів, які підтверджують повернення позичальником кредиту у повному розмірі та в строки, передбачені кредитним договором. Щодо застосування строку позовної давності, про який просить відповідачка, то зазначає, що кредитний договір №702602901 між сторонами було укладено 19.11.2021р. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Але, оскільки жодних письмових повідомлень про припинення кредитного договору від сторін не надходило і такі відсутні, позичальник продовжував користуватися кредитними коштами, то відповідно строк дії укладеного з відповідачкою договору було пролонговано. Таким чином, термін позовної давності щодо заявлених вимог про стягнення заборгованості за такими договором не минув. Крім того, постановою КМУ №211 від 11.03.2020р. установлено з 12.03.2020р. до 22.05.2020р. на всій території України карантин, який тривав до 30.06.2023р. В тому числі, відповідно до п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану, строки визначення ст. ст. 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України зупиняються на строк дії такого стану (з 17.03.2022 до 03.09.2025). Починаючи з 04.09.2025р., перебіг цих строків було відновлено згідно із Законом №4434-ІХ, який виключив відповідні норми з ЦК Україні. Оскільки перебіг строку позовної давності на момент виникнення права вимоги був зупинений і розпочався 04.09.2025р. Позивач звернувся до суду з даним позовом 16.02.2026р., а тому, строки позовної давності у даній справі позивачем пропущені не були.
Відповідачкою 13.03.2026р. надіслано до суду заперечення, в яких остання вказує, що не згодна з позовними вимогами, так як ТОВ «ФК «ЕЙС» надали неправдивий розрахунок зарахування на картку з 19.11.2021р. по 04.12.2021р., так як в особистому кабінеті ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», де безпосередньо була взята позика в сумі 13 500,00 грн. Позивач навмисно надали неправильний розрахунок, щоб підвищити відсотки та пеню. Також просить врахувати, що позивач не повідомив її про те, що право вимоги за кредитним договором перейшло до останнього. В 2022 році вона контактувала лише з ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС». Також позивач не пропонував їй врегулювати питання в досудовому порядку.
Представник відповідача 16.03.2026р. та 01.04.2026р. надіслав до суду додаткові пояснення, в яких вказав, що чинне законодавство не містить положень, які б встановлювали обов`язковість досудового врегулювання спору у справах про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Покликання ОСОБА_1 на те, що нею не було отримано досудову вимогу не заслуговують на увагу, оскільки про існування вищевказаної заборгованості, яка частково нею погашалася, що вказує на визнання відповідачем кредитного договору №702602901 від 19.11.2021р., їй було відомо. Крім того, саме по собі неповідомлення позичальника про уступку права вимоги, на що посилається ОСОБА_1 , не припиняє зобов`язань сторін за кредитним договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора. Відповідачка мала можливість виконати своє зобов`язання шляхом внесення платежів на користь первісного кредитора, реквізити якого були йому відомі з кредитного договору, однак відповідачка наданим правом не скористалась. Також, за клопотанням позивача, до суду надійшла відповідь з АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що на ім`я відповідачки було емітовано картку № НОМЕР_4 та в період з 19.11.2021р. по 04.12.2021р. на рахунок відповідачки зараховані кредитні кошти.
Представник позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В позовній заяві просив справу розглянути без участі представника позивача та задовольнити позов, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачка не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомляла, з відповідними заявами та клопотаннями до суду не зверталися. 
Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказах у відсутність нез`явившихся сторін.
Дослідивши матеріали справи, клопотання представника позивача, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив на позовну заяву, заперечення та додаткові пояснення, письмові докази, суд встановив наступне.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього Кодексу.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
В судовому засіданні встановлено, що 19.11.2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачкою було укладено договір кредитної лінії №702602901 в формі електронного документа з використанням електронного підпису, за допомогою одноразового ідентифікатора MNV7R5G5. Згідно п. 1.1 кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 22000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (а.с. 58 зворот - 62).
Відповідно до п.1.3 Розділу 1 кредитного договору, кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 500,00 грн одразу після укладення договору, який має бути повернено до 19.12.2021р.
Згідно п.1.4 позичальник в будь-який час протягом дисконтного періоду дії договору може збільшити суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. Повернення кредиту в повному обсязі позбавляє права позичальника отримати нові транші, а договір вважається припиненим шляхом його повного виконання.
Згідно п. 1.7. Розділу 1 кредитного договору, кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником, а саме до 19.12.2021р.
Пунктом 1.9 договору передбачено, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю проценти.
Кредитний договір №702602901 від 19.11.2021 року був підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 кредитного договору в електронній формі.
ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» ініціювало переказ коштів через банк провайдер, у розмірі 500,00 грн, згідно договору, про що свідчить копія платіжного доручення від 19.11.2021р. на платіжну картку вказану відповідачкою НОМЕР_2 , що в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідачка прийняла пропозицію кредитодавця - ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (а.с. 14, 46).
В подальшому відповідачка збільшила суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума кредиту становить 14 350,00 грн
ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» ініціювало переказ коштів через банк провайдер, згідно договору, у розмірі 350,00 грн, про що свідчить копія платіжного доручення від 19.11.2021р., у розмірі 500,00 грн, про що свідчить копія платіжного доручення від 19.11.2021р., у розмірі 350,00 грн, про що свідчить копія платіжного доручення від 20.11.2021р., у розмірі 250,00 грн, про що свідчить копія платіжного доручення від 20.11.2021р., у розмірі 950,00 грн, про що свідчить копія платіжного доручення від 20.11.2021р., у розмірі 300,00 грн, про що свідчить копія платіжного доручення від 21.11.2021р., у розмірі 300,00 грн, про що свідчить копія платіжного доручення від 21.11.2021р., у розмірі 250,00 грн, про що свідчить копія платіжного доручення від 23.11.2021р., у розмірі 200,00 грн, про що свідчить копія платіжного доручення від 23.11.2021р., у розмірі 1050,00 грн, про що свідчить копія платіжного доручення від 24.11.2021р., у розмірі 650,00 грн, про що свідчить копія платіжного доручення від 26.11.2021р., у розмірі 1200,00 грн, про що свідчить копія платіжного доручення від 26.11.2021р., у розмірі 700,00 грн, про що свідчить копія платіжного доручення від 27.11.2021р., у розмірі 1550,00 грн, про що свідчить копія платіжного доручення від 27.11.2021р., у розмірі 400,00 грн, про що свідчить копія платіжного доручення від 28.11.2021р., у розмірі 1200,00 грн, про що свідчить копія платіжного доручення від 28.11.2021р., у розмірі 850,00 грн, про що свідчить копія платіжного доручення від 29.11.2021р., у розмірі 900,00 грн, про що свідчить копія платіжного доручення від 29.11.2021р., у розмірі 800,00 грн, про що свідчить копія платіжного доручення від 29.11.2021р., у розмірі 1100,00 грн, про що свідчить копія платіжного доручення від 29.11.2021р.на платіжну картку вказану відповідачкою4149-43ХХ-ХХХХ-4276 , що в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідачка прийняла пропозицію кредитодавця - ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (а.с. 14 зворот - 24, 46 зворот - 56).
Факт укладання вказаного кредитного договору відповідачка не заперечувала.
28 листопада 2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. 31 грудня 2020 року укладено Додаткову угоду № 26 до вказаного договору факторингу, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року, 31 грудня 2021 року укладено Додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року, 31 грудня 2022 року укладено Додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року, 31 грудня 2023 року укладено Додаткову угоду № 32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року (а.с. 103-115).
Право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку цього Договору (п.4.1.).
Фактор має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб (підпунктом 5.3.3 договору факторингу).
Відповідно до Витягу реєстру прав вимоги № 173 від 15 лютого 2022 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (в редакції з урахуванням додаткових угод до нього) ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» отримало право вимоги до відповідачки за кредитним договором №702602901 від 19.11.2021р. на загальну суму 39 961,83 грн (а.с. 101-102).
30 жовтня 2023 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу № 30/1023-01 (а.с.95 - 98).
Предметом даного договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, визначених у відповідних реєстрах прав вимоги.
Право вимоги від Клієнта до Фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, встановленому у відповідному додатку до договору (п.4.1).
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №1 від 30 жовтня 2023 року до договору факторингу № 30/1023-01 від 30 жовтня 2023 року від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідачки за кредитним договором №702602901 від 19.11.2021р. на загальну суму 43 417,15 грн (а.с. 93-94).
Відповідно до підпункту 5.3.3 договору факторингу Фактор має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб.
11 липня 2025 року ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивач уклали договір факторингу № 11/07/25-Е (а.с. 86-91).
За цим договором Фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.
Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників.
Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу №11/07/25-Е від 11 липня 2025 року та Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №11/07/25-Е від 11 липня 2025 року від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до позивача перейшло право вимоги до відповідачки за кредитним договором №702602901 від 19.11.2021р. на загальну суму 43 417,15 грн (а.с. 83-85).
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина 1 статті 1077 ЦК України).
Визначення факторингу міститься у статті 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.
Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження факту набуття ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» права вимоги до відповідачки за кредитним договором №702602901 від 19.11.2021р. позивач надав копії відповідних документів - договорів, реєстрів боржників, актів приймання-передачі, виписки по особовому рахунку боржника.
Враховуючи наведені положення закону та зміст долучених позивачем договорів факторингу, реєстрів боржників, суд вважає, що позивач належними та допустимими доказами довів той факт, що набув право вимоги до відповідачки за кредитним договором №702602901 від 19.11.2021р. 
За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Згідно частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до пункту 2.2.2.1 кредитного договору позичальник зобов`язується повернути суми кредиту та сплату нарахованих процентів у строки, передбачені договором.
Відповідачка належним чином умови договору не виконувала і має непогашену заборгованість перед ТОВ ФК «ЕЙС» станом на 26.12.2025р. в сумі 43 417,15 грн, з яких: 14 349,28 грн - прострочена заборгованість за сумую кредиту; - 29 067,87 грн - прострочена заборгованість за процентами, про що свідчитьвиписка по особовому рахунку відповідачки за кредитним договором №702602901 від 19.11.2021р.та розрахунки заборгованості надані позивачем (а.с.75-78). 
Крім цього, на виконання ухвали суду від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надано інформацію про те, що платіжну картку № НОМЕР_4 емітовано на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), а номер телефону НОМЕР_3 фінансовим номером телефону за картковим рахунком № НОМЕР_4 та вказаний номер телефону знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 . Крім цього, на підтвердження зарахування коштів ОСОБА_1 на картковий рахунок № НОМЕР_4 , у сумі 500,00 грн 02.12.2021р., у сумі 500,00 грн 19.11.2021р., у сумі 500,00 грн 19.11.2021р., в сумі 350,00 грн 20.11.2021р., у сумі 350,00 грн 19.11.2021р., у сумі 250,00 грн 23.11.2021р., у сумі 250,00 грн 20.11.2021р., у сумі 950,00 грн 20.11.2021р., у сумі 300,00 грн 02.12.2021р., у сумі 300,00 грн 21.11.2021р., у сумі 200,00 грн 23.11. 2021р., у сумі 1050,00 грн 24.11.2021р., у сумі 120.00 грн 28.11.2021р., у сумі 650, 00 грн 26.11.2021р., у сумі 1550,00 грн 27.11.2021р., у сумі 700,00 грн 27.11.2021р., у сумі 1200,00 грн 26.11.2021р., у сумі 400,00 грн 03.12.2021р., у сумі 1100, 00 грн 29.11.2021р., у сумі 800,00 грн 29.11.2021р., у сумі 900,00 грн 29.11.2021р., у сумі 850,00 грн 29.11.2021р. надано виписку про рух коштів по КР рахунку № НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_1 .
Щодо доводів відповідачки про пропущення позивачем строку позовної давності для звернення до суду із вказаним позовом, суд виходить з наступного. 
Згідно зі статтями 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України). Відповідно до ст.253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом, перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).
Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Крім того, частинами першою та третьою статті 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. 
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 року, який набрав чинності 02.04.2020 року, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 12, згідно якого, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки позовної давності, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Частиною першою статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачено, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Дію карантину, встановленого зазначеною постановою, було неодноразово продовжено на всій території України, згідно з постановами КМУ, по 30.06.2023 року. Постановою КМУ від 27.06.2023 року №651 з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 року на всій території України відмінено карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Таким чином, карантин на території України було встановлено безперервно з 12.03.2020 року по 30.06.2023 року. Окрім того, Законом України від 15 березня 2022 року №2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (у редакції Закону України № 3450-IX від 08.11.2023) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 19 такого змісту: «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану». Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року, який неодноразово було продовжено та який діє дотепер, а строки визначенні ст. ст. 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України зупинялися на строк дії такого стану Отже, починаючи з березня 2020 року, строк позовної давності продовжився на строк дії карантину, який тривав до 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року. Починаючи з 04.09.2025р., перебіг цих строків було відновлено згідно із Законом №4434-ІХ, який виключив відповідні норми з ЦК Україні. Оскільки перебіг строку позовної давності на момент виникнення права вимоги був зупинений і розпочався 04.09.2025р., строк позовної давності позивачем, який звернувся до суду з позовом 16.02.2026 року, не пропущено.
Доводи відповідачки щодо неправдивого розрахунку наданого позивачем про зарахування кредитних коштів в сумі 14 350,00 грн на картку з 19.11.2021р. по 04.12.2021р., з метою підвищення відсотки та пеню, не повідомлення її про те, що право вимоги за кредитним договором перейшло до позивача, не пропонування їй позивачем врегулювати питання в досудовому порядку, незгода з сумою стягнення, не можуть бути прийняті до уваги з огляду на таке.
Матеріалами справи встановлено, що умовами кредитного договору сторони погодили порядок продовження строку кредитування, кінцевий строк повернення кредиту, умови і строк нарахування процентів за користування кредитом. 
Частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
ТОВ «ФК «ЕЙС» у відповіді на відзив обґрунтовував свої вимоги у стягненні процентів поза межами кредитування, саме приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України та вищевказаними умовами укладеного відповідачкою з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» кредитного договору №702602901 від 19.11.2021 року.
А тому, вимоги позивача про стягнення тіла кредиту та процентів, що були нараховані кредитодавцем є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Також, суд погоджується з твердженням позивача, що чинне законодавство не містить положень, які б встановлювали обов`язковість досудового врегулювання спору у справах про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Крім того, саме по собі неповідомлення позичальника про уступку права вимоги, на що посилається ОСОБА_1 , не припиняє зобов`язань сторін за кредитним договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора. Відповідачка мала можливість виконати своє зобов`язання шляхом внесення платежів на користь первісного кредитора, реквізити якого були йому відомі з кредитного договору, однак відповідачка наданим правом не скористалась. Також, за клопотанням позивача, до суду надійшла відповідь з АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що на ім`я відповідачки було емітовано картку № НОМЕР_4 та в період з 19.11.2021р. по 04.12.2021р. на рахунок відповідачки зараховані кредитні кошти вказані позивачем, згідно умов кредитного договору.
Інші доводи сторін не спростовують висновків суду.
Обставин, які б спростовували заявлені позовні вимоги на надані розрахунки боргу, судом встановлено не було. Як видно із змісту матеріалів справи, відповідачкою не виконала своїх зобов`язань за кредитними договорами, заборгованість, яка у неї виникла, добровільно у повній мірі на час розгляду справи нею не погашена ні на рахунки позивача, ні на рахунки попередніх кредиторів.
Суд вважає, що належними та допустимими доказами у справі підтверджені факти укладання між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачкою кредитного договору №702602901 від 19.11.2021 року у передбаченій законом формі, виконання кредитором умов договору щодо надання позичальнику кредитних коштів та неналежне виконання останнім зобов`язань з повернення цих коштів разом із нарахованими відповідно до умов договору процентами за користування кредитними коштами, що є підставою для стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором на користь позивача.
Аналізуючи вищезазначені норми права та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки фактично отримані та використані відповідачкою кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що свідчить про порушення прав останнього, а тому позов підлягає задоволенню.
Щодо вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено наступне.
Позивачем заявлено вимогу про компенсацію понесених ним витрат на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду копію Договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025р., укладеного між ТОВ «ФК «ЕЙС» та адвокатським бюро «Соломко та партнери», копію Додаткової угоди №25770929958 до Договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025р., копію Акту прийому-передачі наданих послуг від 29.12.2025 року, яким визначено детальний перелік проведеної роботи, внаслідок чого вартість наданої правничої допомоги позивачу адвокатом становить 7 000,00 грн, з яких: 5000,00 грн за складання позовної заяви ТОВ «ФК«ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та 1000,00 грн за вивчення матеріалів справи, 500,00 грн за підготовку адвокатського запиту, 500,00 грн за підготовку клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів, копію довіреності від 11.08.2025р., копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.
Таким чином, витрати на професійну правничу допомогу у даній справі у сумі 7000,00 грн є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатським об`єднанням обсягом та часом послуг у суді (розгляд даної справи здійснювався за відсутності представника позивача), не відповідають критерію розумності їхнього розміру, співмірності та справедливості. Суд дійшов висновку про зменшення розміру таких витрат від попередньо заявленої суми та стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
ТОВ «ФК «ЕЙС» сплатив судовий збір в розмірі 2662 грн 40 коп. Ця обставина підтверджується платіжною інструкцією №38216 від 12 лютого 2026 року (а.с.2). Пред`явлений ним позов задоволений в повному обсязі.
З огляду на це суд вважає, що з відповідачки на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2662 грн 40 коп.

Керуючись ст.ст. 509, 526, 610, 634, 638, 1046, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258- 268, 272 ЦПК України, суд, - 
В И Р І Ш И В:
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, каб.13, ЄДРПОУ 42986956) заборгованість за договором кредитної лінії №702602901 від 19.11.2021 року, яка станом на 26.12.2025 року  становить 43 417 (сорок три тисячі чотириста сімнадцять) гривень 15 коп., в тому числі: - 14 349,28 грн - прострочена заборгованість за сумую кредиту; - 29 067,87 грн - прострочена заборгованість за процентами.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, каб.13, ЄДРПОУ 42986956) судові витрати у виді судового збору в розмірі 2662,40 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, каб.13, ЄДРПОУ 42986956) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів. 
Датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення. 
Повне рішення складено 27.04.2026 року.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Копію рішення направити сторонам.

Суддя Є.О. Подліпенець