Справа № 527/658/26
провадження 2/527/699/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2026 року м.Глобине
Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді – Свістєльнік Ю.М.,
з участю секретаря судового засідання – Мороз Ю.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», який подано представником позивача – Сипливою Тетяною Анатоліївною до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
11 березня 2026 року представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, сформованим в системі «Електронний суд».
В обґрунтування позовних вимог представник зазначила, що Товариство з Обмеженою Відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 21.06.2025 року уклали Кредитний договір (оферти) № 21.06.2025 100001229. Товариство з Обмеженою Відповідальністю «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало належним чином та в повному обсязі. У свою чергу, ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позову, утворилась заборгованість у розмірі 45890 грн, що складається з: тіла кредиту - 13000 грн; процентів - 23790 грн; комісії (пов`язаної з наданням кредиту) - 2600 грн; неустойки - 6500 грн.
Посилаючись на викладене, представник позивача просила суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 45890,00 грн, а також понесені судові витрати.
Ухвалою суду від 13 березня 2026 року провадження у даній цивільній справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила проводити розгляд справи за її відсутності, не заперечувала щодо заочного розгляду справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Клопотань, заяв та відзиву на позовну заяву до суду не надходило.
Враховуючи наявність умов проведення заочного розгляду справи встановлених ст. 280 ЦПК, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.
21.06.2025 року ОСОБА_1 підписав пропозицію ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (оферта) та заявку до кредитного договору № 21.06.2025-100001229 від 21.06.2025 (далі Заявка), за умовами якої ОСОБА_1 надано кредит у сумі 13 000,00 грн (п. 2); строком на 183 днів з дати його надання (п.3); дата повернення кредиту – 20.12.2025 (п.4); процентна ставка – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку (п.6). Комісія, пов`язана з наданням кредиту -20% від суми кредиту та дорівнює 2600 грн 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту (п.7). Неустойка: 130 грн 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання (п.15) (а.с.18-24).
Договір укладено в електронній формі та підписано ОСОБА_1 шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором Е478.
На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, вищезазначений договір, укладений у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовим наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі № 561/77/19.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України , якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як зазначено в ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Як вбачається із Заявки, позичальник ОСОБА_1 зазначив реквізити належного йому електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику за договором: 5169-15ХХ-ХХХХ-0665.
ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за кредитним договором № 21.06.2025-100001229 виконало та надало позичальнику 21.06.2025 грошові кошти у розмірі 13000,00 грн, що підтверджується листом ТОВ «УПР» (а.с.12).
Судом встановлено, що позивач виконав зобов`язання та надав відповідачу кошти у розмірі 13 000,00 грн, як встановлено у кредитному договорі.
Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 21.06.2025-100001229 від 21.06.2025 року , заборгованість ОСОБА_1 складає 45 890,00 грн, з яких: 13 000,00 грн – основний борг, 23 790,00 грн – проценти, 2 600,00 грн – комісія; 6 500,00 грн – неустойка (а.с.13-15).
Судом встановлено, що розмір відсотків за користування кредитними коштами встановлений у кредитному договорі відповідає розміру встановленому в ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування».
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Пунктом 7 Заявки кредитного договору № 21.06.2025-100001229 (кредитної лінії), а також Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 21.06.2025-100001229 сторони погодили розмір комісії, пов`язаною з наданням Кредиту - 20% від суми кредиту та дорівнює 2600,00 грн, яка нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту. 
Тобто, ОСОБА_1 підписавши вказані Заявку та Відповідь погодився на те, що в день видачі кредиту йому буде нараховано розмір комісії в сумі 2600,00 грн, тобто йому були відомі вказані умови договору, на які він погодився. Крім того, відповідач не звертався до суду з вимогою про визнання вказаного пункту договору недійсним.
Приймаючи до уваги те, що відповідач отримавши кредитні кошти зобов`язання з їх повернення не виконав, відсотки у встановлених договором розмірі не сплатив, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача за кредитним договором (оферти) № 21.06.2025-100001229 від 21.06.2025: 13 000,00 грн – суми заборгованості за основною сумою боргу, 23 790,00 грн – суми заборгованості за відсотками; 2 600,00 грн – заборгованість за комісією є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до п. 18. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (не виконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Приймаючи до уваги те, що сума заборгованості неустойки за кредитним договором № 21.06.2025-100001229 від 21.06.2025 в розмірі 6 500,00 грн нараховані відповідачу у період дії в Україні воєнного стану, у зв`язку з чим позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача за кредитним договором № 21.06.2025-100001229 від 21.06.2025 неустойки в розмірі 6 500,00 грн до задоволення не підлягають.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.
Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2662,40 грн та заявлено позовні вимоги в загальному розмірі про стягнення 45 890,00 грн.
Судом задоволено позовні вимоги на суму 39 390,00 грн що становить 85,83% від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 285,13 грн, що складає 85,83% від 2662,40 грн.
Керуючись ст. ст. 2,19,76-81,89,133,141,258,259,263-265,268,273,352 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код за ЄДРПОУ: 37356833 , МФО 305299, р/р НОМЕР_2 ) заборгованість за кредитним договором № 21.06.2025-100001229 від 21.06.2025 року у розмірі 39 390,00 грн та сплачений судовий збір у розмірі 2 285,13 грн, а всього 41 675,13 грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.
Повне найменування сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код ЄДРПОУ: 37356833);
Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Суддя Ю. М. Свістєльнік