ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року
м. Київ

справа № 372/2009/16-ц
провадження № 61-2428св26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю., Черняк Ю. В., Шиповича В. В.,

учасники справи:
заявник - акціонерне товариство «Сенс Банк»;
заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ;

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги  ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 - адвоката Радченко Олени Юріївни на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 22 вересня 2025 року у складі судді Сташків Т. Г. та постанову Київського апеляційного суду від 21 січня 2026 року у складі колегії суддів: Болотова Є. В., Музичко С. Г., Сушко Л. П.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина 

Короткий зміст заявлених вимог

У червні 2025 року акціонерне товариство «Сенс Банк» (далі - АТ «Сенс Банк») звернулося до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні та видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») до ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості.

Заява обґрунтована тим, що 15 березня 2017 року Обухівським районним судом Київської області видано виконавчий лист № 372/2009/16-ц про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» коштів у розмірі 3 149 801,16 грн. Цей виконавчий лист виданий відносно боржника ОСОБА_1 та перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Горелика Євгена Борисовича (далі - приватний виконавець Горелик Є. Б.), що підтверджується інформаційною довідкою від 16 червня 2025 року, отриманою з Автоматизованої системи виконавчого провадження (далі - АСВП). Інформація щодо відкритих виконавчих проваджень відносно ОСОБА_2 в АСВП відсутня, отже на виконанні в державній виконавчій службі не перебуває.

10 вересня 2019 року загальними зборами акціонерів акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк») та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк».

Рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року № 5/2019 затверджено передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати, визначеної у передавальному акті, а саме з 15 жовтня 2019 року.

Протоколом № 4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15 жовтня 2019 року вирішено затвердити передавальний акт.

Відповідно до положень статуту АТ «Сенс Банк», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2024 року № 1010, АТ «Сенс Банк» є правонаступником всього майна, прав і зобов`язань АТ «Укрсоцбанк» на підставі передавального акту, відповідно до якого АТ «Альфа-Банк» передані все майно, права і зобов`язання АТ «Укрсоцбанк».

Позачерговими загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк», проведеними дистанційно 12 серпня 2022 року (протокол № 2/2022, складений 18 серпня 2022 року), прийнято рішення про зміну назви АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк».

03 квітня 2025 року АТ «Сенс Банк» звернулося до приватного виконавця Горелика Є. Б. із заявою № 16242-526/25 про надання інформації щодо наявності оригіналів виконавчих документів у виконавчому провадженні, на що приватний виконавець повідомив, що виконавчий лист Обухівського районного суду Київської області від 15 березня 2017 року № 372/2009/16-ц перебував на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксани Степанівни (далі - приватний виконавець Микитин О. С.), діяльність якої припинено згідно з наказом Міністерства юстиції України від 15 серпня 2024 року № 2072/7.

На виконання вимог частини другої статті 45 Закону України «Про органи та особи, які здійснюють примусове виконання судових рішень та рішень інших органів», рішенням Ради приватних виконавців України від 22 серпня 2024 року № 73 приватного виконавця Горелика Є. Б. призначено тимчасовим приватним виконавцем для здійснення заходів щодо припинення діяльності приватного виконавця Микитин О. С.

Також у відповіді зазначено, що внаслідок надзвичайних обставин, а саме, пожежі, що сталася під час збройної агресії російської федерації проти України, офіс приватного виконавця Микитин О. С. повністю знищено, а тому згоріли всі оригінали виконавчих документів, матеріали виконавчих проваджень, архіви тощо, що підтверджується актом про пожежу від 10 червня 2022 року, у зв`язку з чим рекомендовано звернутись до органу, що видав виконавчий документ за видачею дублікату.

Враховуючи викладене, АТ «Сенс Банк» просило замінити стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника АТ «Сенс Банк» у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 15 березня 2017 року Обухівським районним судом Київської області у справі № 372/2009/16-ц, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» грошових коштів у розмірі 3 149 801,16 грн, а також видати дублікат зазначеного виконавчого листа.

Короткий зміст судових рішень

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 22 вересня 2025 року заяву АТ «Сенс Банк» задоволено частково. Замінено стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» його правонаступником - АТ «Сенс Банк» у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, відкритому постановою приватного виконавця Говорова П. В. від 14 березня 2018 року, з примусового виконання виконавчого листа, виданого 15 березня 2017 року Обухівським районним судом Київської області у цивільній справі № 372/2009/16-ц за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості. В іншій частині заяви відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції, мотивована тим, щозаміна кредитора в зобов`язанні відбулася внаслідок правонаступництва відповідно до норм чинного законодавства шляхом реорганізації АТ «Укрсоцбанк» та приєднання до АТ «Альфа-Банк», назву якого змінено на АТ «Сенс Банк», яке є правонаступником усього майна, прав і обов`язків АТ «Укрсоцбанк».

Виконавчий лист № 372/2009/16-ц та виконавче провадження № НОМЕР_1 передані приватним виконавцем Говоровим П. В. та прийняті приватним виконавцем Микитин О. С. для подальшого виконання у строк до 29 вересня 2022 року, тобто більш ніж через три місяці після складення акта про пожежу від 10 червня 2022 року.

Тому відсутні підстави вважати втраченим виконавчий лист, який було передано та прийнято приватними виконавцями за актами передачі та приймання більш ніж через три місяці після пожежі, на яку заявник посилається як на причину та достатній доказ втрати оригіналу виконавчого листа.

Таким чином, враховуючи, що заявником не доведено належними, допустимими та достатніми доказами факту втрати оригіналу виконавчого листа, а видача його дубліката може призвести до подвійного стягнення, вимога заяви про видачу дублікату виконавчого листа задоволенню не підлягає.

Постановою Київського апеляційного суду від 21 січня 2026 року апеляційну скаргу АТ «Сенс Банк» задоволено. Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 22 вересня 2025 року в частині відмови у задоволенні вимог про видачу дубліката виконавчого листа скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. Заяву АТ «Сенс Банк» про видачу дубліката виконавчого листа задоволено. Видано дублікат виконавчого листа № 372/2009/16-ц, виданого 15 березня 2017 року Обухівським районним судом Київської області про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» грошових коштів у розмірі 3 149 801,16 грн. В іншій частині ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 22 вересня 2025 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що долученими до матеріалів справи доказами підтверджується, що виконавче провадження № НОМЕР_2 перебувало на виконанні у приватного виконавця Микитин О. С., однак внаслідок військової агресії російської федерації офіс приватного виконавця Микитин О. С. повністю знищено, в тому числі всі оригінали виконавчих документів, матеріали виконавчих проваджень, архіви, номенклатури справ тощо. 

Врахувавши те, що виконавчий лист втрачено, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для видачі його дубліката.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

25 лютого 2026 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку, а 26 лютого 2026 року - представник ОСОБА_2 - адвокат Радченко О. Ю. через підсистему Електронний суд подали до Верховного Суду касаційні скарги на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 22 вересня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 січня 2026 року, в яких, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви АТ «Сенс Банк».

Касаційні скарги  ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 - адвоката Радченко О. Ю. подані на підставі пункту 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) та обґрунтовані тим, що суди не врахували правових висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13, від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17, від 28 вересня 2022 року у справі № 2-870/11, від 20 вересня 2023 року у справі № 2-606/10, від 01 серпня 2024 року у справі № 520/5343/15-ц.

Надходження касаційних скарг до суду касаційної інстанції 

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 березня 2026 року відкрито касаційне провадження в цій справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Радченко О. Ю. та витребувано матеріали справи з Обухівського районного суду Київської області.

Також ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 березня 2026 року відкрито касаційне провадження в цій справі за касаційною скаргою  ОСОБА_1 

04 травня 2026 року справа № 372/2009/16-ц надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 травня 2026 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. 

Аргументи учасників справи

Доводи осіб, які подали касаційні скарги

Касаційні скарги ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 - адвоката Радченко О. Ю. мотивовані тим, що виконавчі провадження та оригінали документів, в тому числі № НОМЕР_1 були знищені внаслідок пожежі 27 лютого 2022 року, про що 10 червня 2022 року складено акт про пожежу. Тобто огляд знищеного приміщення проводився майже через 4 місяці після ймовірного виникнення пожежі. При цьому заявником не надано будь-яких документів приватного виконавця Говорова П. В. щодо складення переліку знищених виконавчих проваджень, а висновок про втрату виконавчого провадження № НОМЕР_1 проводився виключено на підставі акта про пожежу.

Із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні та видачу дубліката виконавчого документа АТ «Сенс Банк» звернулося лише 20 червня 2025 року, тобто більше ніж через 3 роки з моменту втрати виконавчого провадження, у зв`язку з чим строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплинув.

Відзиви на касаційні скарги не надійшли

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Заочним рішенням Обухівського районного суду Київської області від 13 січня 2017 року у справі № 372/2009/16-ц позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту у розмірі 3 103 252,37 грн та понесені судові витрати у розмірі 46 548,79 грн, а всього стягнуто 3 149 801,16 грн (т.1 а.с.78-82).

Вищевказане рішення суду набрало законної сили.

15 березня 2017 року Обухівським районним судом Київської області видано виконавчий лист у цивільній справі № 372/2009/16-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» грошових коштів у розмірі 3 149 801,16 грн (т.1 а.с.114).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П. В. від 14 березня 2018 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 372/2009/16-ц, виданого 15 березня 2017 року Обухівським районним судом Київської області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» грошових коштів у розмірі 3 149 801,16 грн (т.1 а.с.146). 

Згідно з інформацією про виконавче провадження з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень від 16 червня 2025 року стан виконавчого провадження № НОМЕР_1: примусове виконання; дата надходження виконавчого документа: 14 березня 2018 року; боржник: ОСОБА_1 ; стягувач: ПАТ «Укрсоцбанк» (т.1 а.с.147-150).

Відповідно до постанови приватного виконавця Говорова П. В. про передачу виконавчого провадження від 29 вересня 2022 року, винесеної в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1, передано для подальшого виконання виконавчий документ: виконавчий лист № 372/2009/16-ц, виданий 15 березня 2017 року Обухівським районним судом Київської області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» грошових коштів у розмірі 3 149 801,16 грн приватному виконавцю Микитин О. С. у строк до 29 вересня 2022 року (т.1 а.с.151).

Згідно з постановою приватного виконавця Микитин О. С. про прийняття виконавчого провадження від 30 вересня 2022 року, винесеною в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1, приватним виконавцем Микитин О. С. прийнято для подальшого виконання виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 372/2009/16-ц, виданого 15 березня 2017 року Обухівським районним судом Київської області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» грошових коштів у розмірі 3 149 801,16 грн (т.1 а.с.152)

У відповідь на заяву АТ «Сенс Банк» від 03 квітня 2025 року № 16242-562/25 листом приватного виконавця Горелика Є. Б. від 11 квітня 2025 року № 18466 повідомлено, що перевіркою бази даних АСВП встановлено, що виконавчі провадження, у тому числі, виконавче провадження № НОМЕР_2, ВД № 372/2009/16-ц, ПІБ боржника - ОСОБА_1 , стягувач ПАТ «Укрсоцбанк», перебували на виконанні у приватного виконавця Микитин О. С., діяльність якої припинена згідно з наказом Міністерства юстиції України від 15 серпня 2024 року № 2072/7. На виконання вимог частини другої статті 45 Закону України «Про органи та особи, які здійснюють примусове виконання судових рішень та рішень інших органів», рішенням Ради приватних виконавців України від 22 серпня 2024 року № 73 приватного виконавця Горелика Є. Б. призначено тимчасовим приватним виконавцем для здійснення заходів щодо припинення діяльності приватного виконавця Микитин О. С. Внаслідок військової агресії російської федерації офіс приватного виконавця Микитин О. С., що знаходився за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Соборна, 193, оф. 7, повністю знищено, в тому числі згоріли всі оригінали виконавчих документів, матеріали виконавчих проваджень, архіви, номенклатури справ тощо, у зв`язку з чим рекомендовано звернутись до органу, що видав виконавчий документ, за видачею дублікату (т.1 а.с.154).

Згідно з копією акта про пожежу від 10 червня 2022 року, складеного відповідною комісією, за адресою: АДРЕСА_1 виявлено пожежу, яка виникла орієнтовно 27 лютого 2022 року; повідомлення про пожежу надійшло 25 травня 2022 року (т.1 а.с.153).

10 вересня 2019 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк».

Згідно з копією передавального акту від 11 жовтня 2019 року, затвердженого рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року № 5/2019 та рішенням загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15 жовтня 2019 року, протокол № 4/2019, внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк», правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «Альфа-Банк»; правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження цього передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», а саме - з 15 жовтня 2019 року.

Відповідно до інформації з вебсайту Національного банку України (далі - НБУ) за посиланням https://bank.gov.ua/ua/news/all/natsionalniy-bank-vidklikav-bankivsku-litsenziyu-u-at-ukrsotsbank-u-rezultati-priyednannya-do-at-alfa-bank НБУ відкликав банківську ліцензію та виключив АТ «Укрсоцбанк» з Державного реєстру банків. Відповідне рішення № 799-рш прийняте Правлінням НБУ 24 жовтня 2019 року. Прийняте рішення пов`язане із завершенням реорганізації АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк» за спрощеною процедурою відповідно до вимог Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків». Правонаступником активів та зобов`язань АТ «Укрсоцбанк» з 15 жовтня 2019 року стало АТ «Альфа-Банк». Дозвіл на реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк» було надано НБУ 12 вересня 2019 року.

Позачерговими загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк», проведеними дистанційно 12 серпня 2022 року (протокол № 2/2022, складений 18 серпня 2022 року) прийняте рішення про зміну назви АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк».

Відповідно до копії статуту АТ «Сенс Банк», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2024 року № 1010, АТ «Сенс Банк» є правонаступником усіх прав і обов`язків АТ «Альфа-Банк», усього майна, прав і обов`язків АТ «Укрсоцбанк» на підставі рішення єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» (рішення від 15 жовтня 2019 року № 5/2019) та рішення загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» (протокол від 15 жовтня 2019 року № 4/2019), якими затверджено передавальний акт та відповідно до яких до акціонерного товариства «Альфа-Банк» передано все майно, права і обов`язки АТ «Укрсоцбанк».

2. Мотивувальна частина 

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 28 частини першої статті 353 ЦПК України передбачено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Абзацом 6 частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Касаційні скарги ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 - адвоката Радченко О. Ю. не підлягають задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частин першої, другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що ухвала суду першої інстанції в незміненій після апеляційного перегляду частині та судове рішення апеляційного суду ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційних скарг цих висновків не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частини перша, друга, п`ята статті 442 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року в справі № 201/16014/13-ц вказано, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Таким чином, при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони.

Тобто, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами. При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі  № 2-7763/10 зазначено, щона стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України».

Законом України «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження»» від 15 березня 2022 року № 2129-IX (який набрав чинності 26 березня 2022 року) розділ XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» доповнено пунктом 10-2 (був чинним на час розгляду справи судом першої інстанції) наступного змісту: «до набрання чинності законом щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, зупиняється вчинення виконавчих дій, забороняється заміна стягувачів у виконавчих діях, стягувачами за якими є російська федерація або такі особи: громадяни російської федерації; юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства російської федерації; юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства, відмінного від законодавства України, серед кінцевих бенефіціарних власників, членів або учасників (акціонерів) яких є російська федерація, громадянин російської федерації або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства російської федерації.

Зазначене обмеження не застосовується до громадян російської федерації, які проживають на території України на законних підставах, та юридичних осіб, створених та зареєстрованих відповідно до закону України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером) яких є виключно громадяни російської федерації, які проживають на території України на законних підставах, або виключно громадяни України та громадяни російської федерації, які проживають на території України на законних підставах».

У справі, що переглядається правонаступником прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» є АТ «Альфа-Банк», яке 01 грудня 2022 року змінило найменування на АТ «Сенс Банк».

АТ «Сенс Банк» як юридична особа було створене та зареєстроване відповідно до законодавства України.

Після позбавлення громадян російської федерації права голосу в АТ «Сенс Банк» Національний банк України та Кабінет Міністрів України розпочали процес націоналізації АТ «Сенс Банк» та вже станом на 21 липня 2023 року власником АТ «Сенс Банк» є держава Україна, про що свідчить постанова Кабінету Міністрів України «Про участь держави у виведенні системно важливого банку з ринку» від 21 липня 2023 року № 739.

Оскільки АТ «Сенс Банк» створено та зареєстровано відповідно до законодавства України, власником банку є держава Україна, тому на цей час відсутні підстави для скасування оскаржуваних судових рішень з метою застосування заборони, передбаченої пунктом 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, суд першої інстанції, з яким в цій частині погодився апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про заміну сторони виконавчого провадження, а саме стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» його правонаступником - АТ «Сенс Банк» у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, відкритому постановою приватного виконавця Говорова П. В. від 14 березня 2018 року, з примусового виконання виконавчого листа, виданого 15 березня 2017 року Обухівським районним судом Київської області.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

ЄСПЛ наголосив, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

За змістом частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з підпунктом 17.4 підпункту 17 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

У постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, від 20 травня 2021 року у справі № 1005/7133/2012, від 19 липня 2022 року у справі № 750/13088/14, від 14 грудня 2022 року у справі № 753/20452/21, від 01 березня 2023 року у справі № 433/1335/14-ц, від 09 червня 2023 року у справі № 607/13804/13 зазначено, що дублікатом називається документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Від останнього його відрізняє спеціальна позначка «Дублікат». При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили. У випадку часткового виконання змінювати у дублікаті загальну суму не можна. Це враховується в ході подальшого виконавчого провадження. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

У постанові Верховного Суду від 13 березня 2024 року у справі № 1013/8111/2012 (провадження № 61-15413св23) вказано, що тлумачення підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України та пункту 10 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави для висновку, що суб`єктами звернення (заявниками) про видачу судом дубліката виконавчого листа є стягувач або державний виконавець (приватний виконавець). Виконавець має право звернутись із такою заявою, якщо виконавчий документ втрачено під час здійснення виконавчого провадження цим виконавцем. Натомість стягувач може звернутись із заявою про видачу дубліката виконавчого листа незалежно від обставин його втрати або перебування виконавчого листа на виконанні, а єдиними умовами для його видачі стягувачу є втрата виконавчого листа та звернення до суду із заявою про видачу його дубліката до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

У справі, що переглядається суди встановили, що на час звернення стягувача до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 щодо примусового виконання приватним виконавцем Микитин О. С. виконавчого листа, виданого 15 березня 2017 року Обухівським районним судом Київської області, однак внаслідок військової агресії російської федерації офіс приватного виконавця Микитин О. С. повністю знищено, в тому числі всі оригінали виконавчих документів, матеріали виконавчих проваджень, архіви, номенклатури справ тощо. 

Судом першої інстанції не враховано, що стягувач може звернутися із заявою про видачу дубліката виконавчого листа незалежно від обставин його втрати або перебування виконавчого листа на виконанні, а єдиними умовами для його видачі стягувачу є втрата виконавчого листа та звернення до суду із заявою про видачу його дубліката до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання. 

За таких обставин, оскільки вищевказаний виконавчий лист знищено, що підтверджується актом про пожежу від 10 червня 2022 року, та після цього виконавчі дії у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з примусового виконання зазначеного виконавчого листа не здійснювалися, апеляційний суд зробив правильний висновок про наявність підстав для видачі його дубліката.

Такі висновки апеляційного суду щодо питання видачі дублікатів виконавчих листів, які перебували на виконанні у приватного виконавця Микитин О. С., однак були знищені внаслідок військової агресії російської федерації, узгоджуються з правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 13 березня 2024 року у справі № 1013/8111/2012 (провадження № 61-15413св23) та від 18 грудня 2024 року у справі № 363/4361/15-ц (провадження № 61-11725св23).

Доводи касаційних скарг не спростовують правильність висновків судів попередніх інстанцій в частині вирішення заяви АТ «Сенс Банк» про заміну сторони у виконавчому провадженні та висновків суду апеляційної інстанції в частині вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа, а також не дають підстав вважати, що судами порушено норми процесуального права та/або неправильно застосовано норми матеріального права.

З огляду на характер спірних правовідносин та встановлені судами обставини справи, посилання заявників в касаційних скаргах на правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13, від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17, від 28 вересня 2022 року у справі № 2-870/11, від 20 вересня 2023 року у справі № 2-606/10, від 01 серпня 2024 року у справі № 520/5343/15-ц є безпідставними, оскільки висновки судів попередніх інстанцій не суперечать висновкам, викладеним у зазначених постановах, а відповідні аргументи касаційних скарг фактично зводяться до незгоди із встановленими обставинами справи та необхідності переоцінки доказів, що за приписами статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявників та їх відображення у оскаржуваних судових рішеннях, питання обґрунтованості висновків судів попередніх інстанцій, Верховний Суд виходить з того, що у справі, яка переглядається, було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційних скаргах, не спростовують висновків судів.

Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційні скарги без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції в незміненій після апеляційного перегляду частині та постанову апеляційного суду - без змін, так як доводи касаційних скарг висновків судів попередніх інстанцій не спростовують.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги  ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 - адвоката Радченко Олени Юріївни залишити без задоволення.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 22 вересня 2025 року в незміненій після апеляційного перегляду частині та постанову Київського апеляційного суду від 21 січня 2026 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

Ю. В. Черняк

В. В. Шипович