Справа № 496/21/26
Провадження № 2/496/174/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого – судді Буран В.М.,
за участю: секретаря – Бойчук Р.Д.,
представника позивача - Здєльник С.І. в режимі ВКЗ
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП та судових витрат,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом.
Свої вимоги мотивує тим, що 25.01.2025 р. о 12:05 год. на дорозі 10428 водій транспортного засобу УРАЛ д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_2 порушив правила дорожнього руху в результаті чого здійснив зіткнення з культиватором, який буксирував трактор Т150К н.з. НОМЕР_3 , після чого автомобіль УРАЛ н.з. НОМЕР_2 занесло в автомобіль FORD Kuga н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_1 який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого автомобіль FORD Kuga н.з. НОМЕР_4 отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. 
Постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.03.2025 року справа №181/333/25 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що спричинило пошкодження транспортних засобів, на порушника накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 850 грн. 
Автомобіль FORD Kuga з н.з. НОМЕР_4 , власник - ОСОБА_1 , забезпечений полісом страхування ЕР 224762643, термін дії з «15» грудня 2024 р. по «14» грудня 2025 р., виданий АТ «Страхова група «ТАС», та отримав значні пошкодження, а саме: заднього лівого крила, задні ліві двері, заднє ліве бокове скло, заднє ліве колесо, ліва задня піввісь, задній бампер, задня ліва частина кузова. 
Транспортний засіб – автомобіль УРАЛ н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , не забезпечений полісом цивільного страхування. Оскільки під час скоєння ДТП водій ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння, відносно нього в цей день також був складений адміністративний протокол за ст.130 КУпАП.
Постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.06.2025 року справі №181/333/25 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн. 
Оскільки автомобіль УРАЛ н.з. НОМЕР_2 не був забезпечений полісом страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ОСОБА_1 на протязі 3 днів повідомив свого страховика про страховий випадок, та 29.01.2025 р. звернувся до Моторно транспортного бюро України (надалі МТСБУ), з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (ДТП), відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 
18.02.2025 р. ОСОБА_1 був укладений Договір № 25/01/25 на виконання послуг з оцінки майна з ФОП ОСОБА_3 , предметом якого є виконанню послуг з проведення незалежної оцінки вартості матеріальних збитків колісного транспортного засобу FORD KUGA д.н.з. НОМЕР_4 . 
За виконання послуг з оцінки майна з ФОП ОСОБА_3 позивачем сплачено 8500 грн., згідно платіжної інструкції 2.96204055.1 від 18.02.2025 року. 
У відповідності до Звіту № 250125 від 03.03.2025 р. з оцінки вартості матеріальних збитків завданих внаслідок пошкоджень автомобілю FORD KUGA д.н.з. НОМЕР_4 при ДТП, вартість матеріальних збитків завданих внаслідок нанесених пошкоджень автомобілю FORD KUGA д.н.з. НОМЕР_4 в ДТП, станом на 25.01.2025 р. становить: 538 123,92 грн. 
Строк дії Звіту з оцінки вартості збитків становив шість місяців від дати оцінки, тобто його дія завершувалася 25.07.2025 р. 
18.04.2025 р. ОСОБА_1 звернувся до МТСБУ з заявою, про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), що сталася 25.01.2025 р., в межах ліміту регламентної виплати в розмірі 250 000 грн. шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок позивача. 
09.06.2025 р. ОСОБА_1 отримав від МТСБУ страхові виплати шкоди, заподіяної в результаті ДТП, що сталася 25.01.2025 р. в межах ліміту регламентної виплати, в розмірі 249 950,94 грн. шляхом перерахування коштів на картку для виплат. 
Розмір невідшкодованих збитків становить 288 172,98 грн. 
З урахуванням сплачених позивачем експертних послуг з оцінки майна, у розмірі 8500 грн., загальний розмір спричиненої відповідачем майнової шкоди від пошкодження належного йому майна становить 296 672,98 грн. 
Враховуючи тривалий процес отримання страхових виплат та затримки у наданні необхідної інформації відповідачем, яка надана лише 18.07.2025 р. Звіт №250125 від 03.03.2025 р. з оцінки вартості матеріальних збитків втратив свою актуальність. 
13.10.2025 р. у зв`язку з закінчення строку дії Звіту № 250125 ОСОБА_1 (Замовник) з однієї сторони та ФОП ОСОБА_3 (Суб`єкт оціночної діяльності), з другої сторони, уклали новий Договір № 25/01/25/1 на виконання послуг з оцінки майна, предметом якого (п.11. Договору) є надання послуг з доопрацювання (актуалізації) оцінки майна вартості спричинених матеріальних збитків власнику колісного транспортного засобу FORD KUGA д.н.з. НОМЕР_4 , завданих внаслідок нанесених пошкоджень колісного транспортного засобу, далі – «КТЗ», в дорожньо-транспортній пригоді для відшкодування збитків у встановленому законодавством порядку.
У зв`язку з тим, що істотних змін в умовах функціонування та фізичному стані об`єкта оцінки, а також стані ринку подібного майна від дати оцінки до дати оцінки, на яку передбачається здійснення доопрацювання (актуалізація), не відбулося виконавцем послуг був складений новий Звіт № 2501251 від 20.10.2025 р. з оцінки вартості матеріальних збитків, завданих внаслідок нанесених пошкоджень автомобілю FORD KUGA д.н.з. НОМЕР_4 в ДТП, яка сталася 25.01.2025 р., згідно з яким вартість матеріальних збитків завданих внаслідок нанесених пошкоджень автомобілю FORD KUGA д.н.з. НОМЕР_4 ДТП, залишилася незмінною - 538 123,92 грн. Строк дії поданого Звіту №2501251 з оцінки вартості збитків – 6 місяців з дати його підписання -20.10.2025 р. згідно Протоколу електронного підпису Звіту №2501251, тобто до 20.04.2026 р.
28.06.2025 р. на адресу відповідача був наданий адвокатський запит, з проханням повідомити, чи проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 на дату скоєння ДТП 25.01.2025 р. військовослужбовець ОСОБА_2 та на якій правовій підставі керував транспортним засобом – автомобілем Урал УРАЛ д.н.з. НОМЕР_2 , виконуючи у цей день службові обов`язки. 
18.07.2025 р. командування В/ч НОМЕР_1 своїм повідомило, що військовослужбовець ОСОБА_2 на дату скоєння ДТП проходив службу у в/ч НОМЕР_1 , на посаді водія-заправника автомобільного відділення підвозу палива та мастильних матеріалів взводу матеріального забезпечення танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 . 
Шкода (у тому числі моральна), завдана внаслідок ДТП із вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Просить стягнути з відповідача 296672,98 грн. з яких: 288 172,98 грн. - різниця між фактичним розміром спричиненої позивачу шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), та 8 500 грн. - послуги з оцінки майна
Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 14.01.2026 р. було відкрито загальне провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.86-87).
04.03.2026 р. на електронну адресу суду від представника в/ч НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву в якому він зазначив загальні обставини справи та ДТП вказані позивачем при цьому в якості заперечень зазначив, що дійсно, на момент скоєння ДТП водій ОСОБА_2 був військовослужбовцем, оскільки проходив військову службу в Збройних Силах України, а саме у військовій частині НОМЕР_1 .
Посилання позивача у позові на ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України є безпідставним, оскільки правовий припис, що в ній міститься, стосується лише працівників. Відповідно до законодавства України військовослужбовці не є працівниками. Права, обов`язки та відповідальність військовослужбовців випливають не з трудових правовідносин, а правовідносин державної служби. Тому, до правовідносин, про які йдеться у позові, ст. 1172 Цивільного кодексу України застосовуватись не може. Проходження військової служби військовослужбовцями регулюється не КЗпПУ, а окремими нормативно-правовими актами: спеціальними законами, відповідними положеннями про проходження військової служби тощо.
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Просить розглядати справа без участі представника та відмовити у позові повністю (а.с.116-118).
09.03.2026 р. на електронну адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якому він пояснив, що 04.03.2026 р. відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. 
Зазначив, що згідно Звіту №250125 від 03.03.2025 р. з оцінки вартості матеріальних збитків, завданих внаслідок нанесених пошкоджень автомобілю FORD KUGA д.н.з. НОМЕР_4 в ДТП оцінка виконана станом на 25.01.2025 р. Огляд об`єкта оцінки був проведений 19.02.2025 року. 
Вивчення всієї необхідної документації, проведення маркетингу та розрахунків проводилися з 19.02.2025 року по 03.03.2025 року. Строк дії Звіту №250125 - шість місяців від дати оцінки, тобто включно до 25.07.2025 р. Також згідно актуалізованого Звіту №2501251 від 20.10.2025 р. з оцінки вартості матеріальних збитків завданих внаслідок нанесених пошкоджень автомобілю FORD KUGA д.н.з. НОМЕР_4 в ДТП оцінка виконана станом на 25.01.2025 року. Огляд об`єкта оцінки був проведений 19.02.2025 . Вивчення всієї необхідної документації, проведення маркетингу та розрахунків проводилися з 19.02.2025 р. по 20.10.2025 р. При цьому у наданих до суду Звітах № 250125, № 2501251 ремонтна калькуляція проведена за цінами на запчастини та ремонтні роботи станом на 19.02.2025 р. та 03.03.2025 р., що не відповідає даті самої оцінки, станом на 25.01.2025р. З огляду на невідповідність вимогам ст.79 ЦПК України, представник відповідача вважає звіти про оцінку неналежним та недопустимим доказом по справі. 
Просить стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 296 672,98 грн., з яких 288 172,98 грн. - різниця між фактичним розміром спричиненої позивачу шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), та 8 500 грн. - послуги з оцінки майна, які сплачені позивачем (а.с.128-133).
Представник позивача в судовому засідання на позові наполягав та просив позов задовільнити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у своїх запереченнях до суду просив справу розглядати без його участі та просив в позові відмовити (а.с.116-118).
Третя особа в судове засідання не з`явилась причини неявки суду невідомі, до суду повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній» (а.с.151).
Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Судом встановлено, що 25.01.2025 р. о 12:05 год. відбулось ДТП на дорозі 10428 водій т/з УРАЛ д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції в результаті чого здійснив зіткнення з культиватором, який буксирував трактор Т150К д.н.з. НОМЕР_3 , після чого автомобіль УРАЛ д.н.з. НОМЕР_2 занесло в автомобіль FORD Kuga д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_1 які рухалися в зустрічному напрямку, внаслідок чого автомобіль FORD Kuga н.з. НОМЕР_4 отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. 
Водій пошкодженого автомобіля FORD Kuga н.з. НОМЕР_4 , ОСОБА_1 29.01.2025 року повідомив Моторне (транспортне) страхове бюро України про дорожньо-транспортну пригоду та в подальшому звернувся до МТСБ У із заявою про отримання відшкодування шкоди (а.с.19-20).
Відповідно до інформації МТСБ на момент настання дорожньо-транспортної пригоди третя особа не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку з чим МТСБ прийняло рішення здійснити регламентну виплату на користь потерпілої особи.
Згідно договору №25/01/25 на виконання послуг з оцінки майна ОСОБА_1 уклав договір з ФОП ОСОБА_3 що діє на підставі Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців серія АА № 239869 від 14 травня 2014 р. та Сертифіката суб`єкта оціночної діяльності №460/2023 дійсний до 09.08.2026 р., виданого Фондом державного майна України, предметом якого є виконанню послуг з проведення незалежної оцінки вартості матеріальних збитків колісного транспортного засобу FORD KUGA д.н.з. НОМЕР_4 (а.с.27). 
За виконання послуг з оцінки майна з ФОП ОСОБА_3 позивачем ОСОБА_1 сплачено 8500 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №2.96204055.1 від 18.02.2025 р. (а.с.29).
У відповідності до Звіту № 250125 з оцінки вартості матеріальних збитків завданих внаслідок нанесених пошкоджень автомобілю FORD KUGA д.н.з. НОМЕР_4 в ДТП вартість матеріальних збитків завданих внаслідок нанесених пошкоджень автомобілю FORD KUGA д.н.з. НОМЕР_4 в ДТП, становить: 538 123,92 грн. (а.с.30-39).
Постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області №181/333/25 від 31.03.2025 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 850 грн. (а.с.22-24).
18.04.2025 р. ОСОБА_1 звернувся до МТСБУ з заявою, про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП, що сталася 25.01.2025р., в межах ліміту регламентної виплати в розмірі 250 000 грн. шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок позивача (а.с.26).
09.06.2025 р. ОСОБА_1 отримав від МТСБУ страхові виплати шкоди, заподіяної в результаті ДТП, що сталася 25.01.2025р., в межах ліміту регламентної виплати, в розмірі 249 950 грн., що підтверджується безготівковим зарахуванням (а.с.51).
Враховуючи, що вартість матеріальних збитків, завданих внаслідок нанесених пошкоджень автомобілю FORD KUGA д.н.з. НОМЕР_4 в ДТП, становить: 538 123,92 грн., беручи до уваги, що МТСБУ здійснило виплати шкоди, заподіяної в результаті ДТП, що сталася 25.01.2025р., в межах ліміту регламентної виплати, в розмірі 249 950,94 грн., різниця між фактичним розміром спричиненої шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) становить 288 172,98 грн. 
З урахуванням сплачених позивачем експертних послуг з оцінки майна, у розмірі 8500 грн., загальний розмір спричиненої відповідачем майнової шкоди від пошкодження належного йому майна становить 296 672,98 грн.
13.10.2025 р. у зв`язку з закінчення строку дії Звіту № 250125 ОСОБА_1 (Замовник) з однієї сторони та Фізична особа – підприємець ОСОБА_3 (Суб`єкт оціночної діяльності), з другої сторони, уклали новий Договір № 25/01/25/1 на виконання послуг з оцінки майна, предметом якого є надання послуг з доопрацювання (актуалізації) оцінки майна вартості спричинених матеріальних збитків власнику колісного транспортного засобу FORD KUGA д.н.з. НОМЕР_4 , завданих внаслідок нанесених пошкоджень колісного транспортного засобу, далі – «КТЗ», в дорожньо-транспортній пригоді для відшкодування збитків у встановленому законодавством порядку (а.с.60-61).
У відповідності до Звіту № 2501251 з оцінки вартості матеріальних збитків завданих внаслідок нанесених пошкоджень автомобілю FORD KUGA д.н.з. НОМЕР_4 в ДТП вартість матеріальних збитків завданих внаслідок нанесених пошкоджень автомобілю FORD KUGA д.н.з. НОМЕР_4 в ДТП, становить: 538 123,92 грн. (а.с.63-72).
Таким чином спростовуються твердження відповідача про неактуальність розрахунків вартості запчастин та загальної вартості шкоди.
Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Оскільки вказана вище постанова суду є чинною і має по цій справі приюдиційне значення, вказані обставини стосовно вини ОСОБА_2 у вказаному ДТП, відповідно до вказаної норми ч. 6 ст.82 ЦПК України, не підлягають повторному доведенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала.
Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, 
Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки при виконанні особою трудових обов`язків, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо такою особою (працівником).
Для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої статтею 1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків.
Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків необхідно розуміти виконання роботи згідно з трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами протягом усього робочого часу. 
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Зі свого боку, фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавача шкоди у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК України).
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 р. (справа № 6-108цс13) та постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 по справі № 426/16825/16-ц.
Також, судом приймається до уваги, що відповідно до висновку Верховного Суду, який викладено в постанові від 05.09.2018 р. у справі №534/872/16-ц, шкода (в тому числі моральна), завдана внаслідок ДТП з вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.
У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 426/16825/16-ц зроблено висновок про те, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.07.2021 у справі № 646/989/18.
Судом встановлено, що водій ОСОБА_2 на час ДТП був військово службовцем, що підтверджується листом військової частини НОМЕР_1 від 12.07.2025 року, за мобілізацією, старший матрос ОСОБА_2 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 на дату скоєння ДТП – 25.01.2025 року на посаді водія – заправника автомобільного відділення підвозу палива та мастильних матеріалів взводу матеріального забезпечення танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 (а.с.54).
Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов обґрунтований, підтверджений належними доказами та підлягає задоволенню в повному обсязі.
У зв`язку із задоволенням позовних вимог, суд керуючись ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім у справі судові витрати.
Керуючись статтями 12, 13, 76-79, 82, 141, 263, ЦПК України, ст. 16, 1166, 1167, 1172, 1187, 1191 ЦК України-
У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП та судових витрат - задовільнити.
Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) кошти у розмірі 296 672,98 грн. з яких 288 172, 98 грн. - різниця між фактичним розміром спричиненої позивачу шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), та 8 500,00 грн. - послуги з оцінки майна, які сплачені позивачем згідно платіжної інструкції 2.96204055.1 від 18.02.2025 року
Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір 2373,37 грн. 
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.М. Буран