Справа 521/7774/26
Номер провадження 3/521/2761/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2026 року м. Одеса
Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді – Кузьменко Н.Л., 
з секретарем – Табарчук Н.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі матеріали справ, що надійшли з Відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області відносно:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон Херсонської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , студендта, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого  ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В :
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА №177315 від 09.05.2026 року, вбачається, що 09.05.2026 року близько о 18:00 годин за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї матері гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фізичного та психологічного характеру, а саме наніс їй удар долонею по потиличній частині голови.
Дії ОСОБА_1 співробітниками поліції кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. 
Судом встановлено, що обставини правопорушення, що ставляться особі у провину, відповідають територіальній юрисдикції Хаджибейського районного суду м. Одеси.
Особа, яка притягається до відповідальності – ОСОБА_1 , який повідомлявся судом за наявними в матеріалах справи контактними даними завчасно, у судове засідання не прибув, із клопотанням про відкладення не звертався, про причини неявки не повідомив.
Подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання провадження у ній, яким є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її з дотриманням вимог закону, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних порушень та запобігання таким правопорушенням, тому, враховуючи ігнорування особою судового виклику, суд вважає, що справу можливо розглянути в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення, на підставі наявних доказів, без участі особи, у відношенні якої складено протокол.
Зазначені висновки повністю узгоджуються з позицією ЄСПЛ, який неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази, та надавши їм оцінку, суд приходить до наступного.
За ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280 КУпАП України завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Так, згідно ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Беручи до уваги зміст повідомлення від потерпілої ОСОБА_2 на лінію 102 та відомості, які вона зазначила у своїх письмових поясненнях, суд дійшов до висновку, що дії ОСОБА_1 могли спричинити потерпілій емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та як наслідок побоювання за свою безпеку. 
Під час розгляду справи встановлено, що складений протокол про адміністративне правопорушення містить у собі суть адміністративного правопорушення, опис встановлених обставин із зазначенням конкретних дій ОСОБА_1 , за що передбачена відповідальність згідно з ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Будь-яких недоліків, які не дозволяють суду об`єктивно розглянути справу, протокол не містить. Даний доказ узгоджується з іншими матеріалами справи, сумнівів у своїй допустимості не викликає.
Проаналізувавши інші матеріали справи, суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та узгоджуються з наявними в матеріалах справи документами.
Судом встановлено, що ОСОБА_1  вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у віці 17 років.
Згідно ст. 13 КУпАП, у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-2, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 КУпАП.
Оскільки дане адміністративне правопорушення, згідно ч. 2 ст. 13 КУпАП, відноситься до переліку тих, на підставі, яких неповнолітні несуть відповідальність на загальних підставах, враховуючи те, що поведінка ОСОБА_1 була небезпечною та могла привести до негативних наслідків, суд вважає необхідним, в цілях перевиховання правопорушника, застосувати до нього стягнення на загальних підставах, а саме накласти адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли. Документів про наявність у ОСОБА_1 пільг для звільнення від сплати судового збору матеріали справи не містять, тому, відповідно до статті 40-1 КУпАП, з особи слід стягнути судовий збір у провадженні.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності сплачує судовий збір за ставкою 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 9-11, 13, 173-2, 221, 252, 283, 284 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Визнати винним  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н.Л. Кузьменко