Дата документу 02.07.2026
Справа № 501/2052/26
1-кп/501/196/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2026 року, м. Чорноморськ

Чорноморський міський суд Одеської області у складі:
головуючого – судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
прокурора – ОСОБА_3 ,
захисника – адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого – ОСОБА_5 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №12026162160000153 від 19 лютого 2026 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця c. Малодолинське м. Іллічівська (на теперішній час - м. Чорноморськ) Одеської обл., громадянина України, не одружений, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

22 січня 2026 року в період часу з 22:01 годин до 22:07 годин ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебували на вулиці біля магазину «Вулик», який розташований за адресою: Одеська обл., Одеський р-н, с. Малодолинське, вул. Едуарда Савінова, 36А, де між ними раптово виник конфлікт на побутовому ґрунті, який переріс в обопільну бійку. 
Надалі, ОСОБА_5 , з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , діючи умисно, на ґрунті неприязних стосунків, що раптово виникли, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, застосовуючи фізичну силу, повалив ОСОБА_6 на землю, після чого, достовірно розуміючи, що ОСОБА_6 не вчиняє будь-яких актів агресії відносно нього, наніс ОСОБА_6 один удар ногою в область обличчя та не менше трьох ударів кулаком в область голови та обличчя ОСОБА_6 . 
В результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_5 ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у форми забою головного мозку середнього ступеню тяжкості, закритих переломів склепіння та основи черепа – закриті переломи передньої та задньої стінок лобної пазухи, зі зміщенням кісткових фрагментів на товщину кістки, перелому медіальної стінки правої орбіти, перелому внутрішньої та зовнішньої стінок лівої орбіти, перелому лівої виличної дуги, перелому передньої стінки правої гайморової пазухи, переломів комірок решіткового лабіринту, переломів передньої, зовнішньої та верхньої стінок лівої гайморової пазухи – які ускладнились лівостороннім гемосинусом (наявність крові в порожнині лівої гайморової пазухи), перелому кісток носу, яка ускладнилась епідуральним крововиливом лобної ділянки (крововилив між внутрішньою поверхнею черепа та твердою мозковою оболонкою) та пневмоцефалії (наявністю пухирців повітря в порожнині черепа), параорбітальних гематом справа та зліва, гематоми носа, гематоми волосистої частини голови, які складають єдиний морфологічний комплекс травми голови і оцінюються разом, згідно з п. 2.1.3 «б» «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17 січня 1995 року, як тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя.
Потерпілий ОСОБА_6 подав заяву, в якій вказав, що претензій матеріального або морального характеру до ОСОБА_5 не має, шкоду йому повністю відшкодована.
За згодою учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_5 і його захисника ОСОБА_4 відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. 
При цьому, судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено судом, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, не оспорював фактичні обставини та надав суду показання, що дійсно, 22 січня 2026 року виник конфлікт між ним та потерпілим, під час чого завдав останньому удари, внаслідок яких потерпілий отримав тілесні ушкодження зазначені в обвинувальному акті. У вчиненому розкаюється.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент його заподіяння.
Дослідивши дані про особу обвинуваченого, суд встановив, що він раніше не судимий, а місцем проживання, колишнім місцем роботи та за місцем проходження строкової військової служби характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено. 
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, необхідного та достатнього для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність декількох обставин, що пом`якшують його покарання, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, та вважає, що йому має бути призначене покарання у виді позбавлення волі, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Водночас, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, позиція потерплого щодо покарання та відсутність у потерпілого претензій до обвинуваченого, особа обвинуваченого, дають суду підстави вважати, що його виправлення та перевиховання можливі без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим відповідно до ст. 75 КК України він підлягає звільненню від відбування основного покарання з випробуванням. 
На підставі ч. ч. 3, 4 ст. 75 КК України, суд вважає необхідним визначити обвинуваченому іспитовий строк тривалістю один рік, який на підставі ч. 1 ст 165 КВК України обчислюється з моменту проголошення вироку.
При цьому, на нього слід покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які є необхідними та достатніми для його виправлення. 
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Арешт на майно не накладався.
Цивільний позов не пред`являвся.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-374 КПК України,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 75, п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк ОСОБА_7 обчислювати з 02 липня 2026 року – з моменту проголошення цього вироку.
Речові докази: 
-медичну карту стаціонарного хворого № 1609 від 25.01.2026 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 12 арк.; медичну карту стаціонарного хворого № 2520 від 06.02.2026 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 16 арк.; медичну карту стаціонарного хворого № 3022 від 13.02.2026 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 18 арк.; флеш-накопичувач на 32 GB, на якому записані рентген знімки та КТ-знімки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2  – повернути (залишити) власнику.
-оптичний диск DVD-R – залишити в матеріалах кримінального провадження;
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Чорноморський міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. 

Суддя