Справа № 128/2311/20
Провадження № 22-ц/801/1475/2026
Категорія: 19
Головуючий у суді 1-ї інстанції Васильєва Т. Ю.
Доповідач:Сало Т. Б.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року	Справа № 128/2311/20	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів: Копаничук С.Г., Шемети Т.М., секретар Кулішко Б.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фермерського господарства «Ягідка» ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 24 квітня 2026 року про залишення позовної заяви без розгляду, постановлену суддею Васильєвою Т.Ю., повний текст складено 24 квітня 2026 року, в цивільній справі за позовом Фермерського господарства «Ягідка» ОСОБА_1 до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування рішень Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області та припинення речового права,
встановив:
На розгляді Вінницького районного суду Вінницької області перебувала цивільна справа за позовом Фермерського господарства «Ягідка» ОСОБА_1 (далі – ФГ «Ягідка») до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування рішень Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області та припинення речового права.
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 24 квітня 2026 року позовну заяву ФГ «Ягідка» залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України. 
Не погодившись із вказаною ухвалою, ФГ «Ягідка» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
У скарзі вказує, що підготовче засідання у даній справі тривало з 30 вересня 2020 року до 03 листопада 2023 року, водночас провадження в справі зупинялося на час проведення експертизи з 02 лютого 2021 року до 03 травня 2023 року, що загалом складає 309 днів, тобто судом було порушено строки проведення підготовчого провадження у справі. Порушення процесуальних строків підготовчого провадження зумовлено необґрунтованим відкладенням судових засідань за клопотаннями сторони відповідача. Вирішуючи спір, з метою своєчасного судового розгляду не дотримано передбаченої частиною першою статті 2 ЦПК України вимоги щодо справедливого судового розгляду, що призвело до затягування розгляду справи з порушенням загальних принципів цивільного судочинства; дискреційні повноваження щодо вирішення питання про відкладення судового розгляду суд першої інстанції використав без дотримання принципу пропорційності, адже відкладав розгляд справи без будь-яких доказів можливості неявки відповідача. 20 квітня 2026 року представником позивача було подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю ОСОБА_1 , який виявив бажання брати особисту участь у судових засіданнях, про що додатково було вказано в заяві і надано належні докази поважності причин неявки. Раніше суд першої інстанції неодноразово задовольняв клопотання представників відповідача про відкладення розгляду справи, попри відсутність у них будь-яких доказів поважності причин неявки, що свідчить про упереджене та формальне ставлення суду до сторони позивача. Зазначені дії суду порушують принцип «справедливого балансу» та рівності сторін перед законом. У жодному з попередніх засідань суд не встановлював обов`язку безпосередню явку сторін у разі неможливості участі їхніх представників. Процесуальні документи суду не містили попереджень про те, що неявка представника з поважних причин (за умови відсутності самої сторони) може бути розцінена як підстава для розгляду справи по суті або залишення позову без розгляду. Дана справа перебуває на розгляді суду понад 5 років і протягом цього тривалого часу розгляд неодноразово відкладався, що свідчить про значну тривалість процесу. За таких обставин залишення позову без розгляду є непропорційним заходом, який фактично позбавляє позивача права на судовий захист. Визнавши поважність причин неявки адвоката у судовому засіданні 12 березня 2026 року, суд не мав правових підстав для подальшого залишення позову без розгляду. У матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення представника позивача Корнійчука А.П. про час та місце судового розгляду, через підсистему «Електронний суд» виклики чи повідомлення на адресу позивача не надходили. 
У поданому на апеляційну скаргу відзиві Стрижавська селищна рада Вінницького району Вінницької області просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що ФГ «Ягідка» з даним позовом до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування рішень Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області та припинення речового права звернулося 03 вересня 2020 року (а.с.2-7 т.1).
Тобто, вказана цивільна справа знаходилася на розгляді Вінницького районного суду Вінницької області з 2020 року.
Останні судові засідання призначалися на 12 березня 2026 року та 20 квітня 2026 року.
При цьому, до вказаного часу інтереси ФГ «Ягідка» представляв адвокат Путілін Є.В., однак 05 грудня 2025 року він припив надавати позивачу правничу допомогу, на підтвердження чого суду 18 грудня 2025 року було надано додаткову угоду про розірвання договору про надання правничої допомоги №36 від 16 квітня 2019 року (а.с.106 т.4).
У подальшому інтереси ФГ «Ягідка» представляв адвокат Крижанівський В.В. згідно договору про надання правової допомоги №42 від 24 листопада 2025 року та ордеру на надання правничої допомоги серії АВ №1246542 від 02 грудня 2025 року (а.с.82 т.4).
У судове засідання, призначене на 12 березня 2026 року сторони не з`явилися, що вбачається з протоколу судового засідання (а.с.118 т.4).
12 березня 2026 року від представника ФГ «Ягідка» - адвоката Крижанівського В.В. надійшла заява про відкладення судового засідання з огляду на перебування його на лікарняному у період з 11 березня 2026 року по 13 березня 2026 року, що підтверджується відомостями щодо медичного висновку про тимчасову непрацездатність, отриманими на вебпорталі «Дія». У зв`язку з чим його явка у судове засідання є утрудненою (а.с.116 т.4).
До заяви додано витяг про медичний висновок про тимчасову непрацездатність, створений КНП «ЦПМСД» Брацлавської селищної ради 11 березня 2026 року (а.с.117 т.4).
Судове засідання за клопотанням представника позивача - адвоката Крижанівського В.В. було відкладено на 20 квітня 2026 року (а.с.118 т.4).
У судове засідання, призначене на 20 квітня 2026 року, сторони не з`явилися, що вбачається з протоколу судового засідання (а.с.128 т.4).
20 квітня 2026 року від представника ФГ «Ягідка» - адвоката Крижанівського В.В. надійшла заява про відкладення судового засідання, з огляду на перебування ОСОБА_1 на лікарняному у період з 20 квітня 2026 року. Вказано, що докази на підтвердження цієї обставини будуть надані у наступне судове засідання, оскільки ОСОБА_1 сьогодні звернувся в лікарню та не може відразу надати висновок про тимчасову непрацездатність. Відтак його явка у судове засідання є утрудненою. Також зазначено, що ОСОБА_1 бажає безпосередньо (особисто) брати участь у всіх судових засіданнях (а.с.125 т.4).
Також 20 квітня 2026 року від представника ФГ «Ягідка» - адвоката Крижанівського В.В. надійшла заява, до якої додано консультативний висновок від 20 квітня 2026 року за зверненням ОСОБА_1 до лікарні з приводу скарг на погане самопочуття (а.с.126-127 т.4).
Залишаючи позовну заяву без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що позивач та його представник, будучи повідомленими про судові засідання належним чином та завчасно, повторно не з`явилися до судового засідання, заяв про розгляд справи по суті за відсутності позивача та представника позивача до суду не надходило.
Судом зазначено, що сторона позивача не з`явилася в судове засідання два засідання поспіль, а саме 12 березня 2026 року та 20 квітня 2026 року, та крім цього, протягом 2025-2026 років судові засідання відкладалися за відсутності сторони позивача за його клопотаннями також 10 лютого 2025 року, 16 червня 2025 року. Клопотання про відкладення судового засідання подавалися також 24 липня 2025 року, 21 січня 2026 року. Сторона позивача жодного разу не скористалась правом подати заяву про розгляд справи за їх відсутності. Будь-яких перешкод для подання позивачем чи представником позивача заяви про розгляд справи за його відсутності судом не встановлено.
За змістом частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з частиною п`ятою статті 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України визначено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Отже, за змістом частини п`ятої статті 223 ЦПК України та пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Праву особи на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу; заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.
Правове значення в такому разі має належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача (постанова Верховного Суду від 20 червня 2022 року у справі № 607/2015/17).
Подібні висновки сформульовано у постановах Верховного Суду від 11 січня 2023 року у справі № 500/3032/18, від 12 січня 2023 року у справі № 205/3009/16, від 14 лютого 2023 року у справі № 947/15909/21.
Положення частини п`ятої статті 223 та пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України дисциплінують позивача як ініціатора судового розгляду, стимулюють його належно користуватися своїми процесуальними правами, щоб не допустити затягування розгляду справи.
Суд зобов`язаний припиняти недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки до суду належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору, зокрема забезпечує захист інтересів відповідача, який змушений витрачати час, кошти на свою чи представника явку в судові засідання (постанова Верховного Суду від 07 липня 2023 року в справі № 522/2301/19).
Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.
Разом з тим, у даному випадку не можна говорити про недобросовісність дій сторони позивача.
Суд першої інстанції аналізує чомусь лише судові засідання, які відкладалися за клопотанням позивача, у 2025 -2026 роках.
Разом з тим, справа знаходиться на розгляді суду майже шість років. Судові засідання у даній справі неодноразово відкладалися як за клопотанням сторони позивача, так і за клопотанням сторони відповідача.
Також справа неодноразово знімалася з розгляду з незалежних від сторін причин: перебування судді у відпустці; перебування судді на лікарняному; наявність повітряної тривоги; перебування судді у нарадчій кімнаті по іншим справам.
Як свідчать матеріали справи, позивач протягом усього часу розгляду справи займав активну процесуальну позицію, подаючи різного роду заяви, клопотання. У кожному випадку, коли позивач подавав заяви про відкладення розгляду справи, він обґрунтовано очікував, що суд розгляне ці заяви відповідно до їх змісту, зважаючи на неодноразове задоволення попередніх клопотань сторони позивача. 
Зацікавленість позивача у продовженні розгляду справи виражена також в оскарженні ухвали суду першої інстанції.
Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
За юридичною позицією Конституційного Суду України, верховенство права - це панування права в суспільстві; верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо; всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України; справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права; у сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх досягнення (підпункт 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004).
Згідно з практикою ЄСПЛ варто уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом, та порушення принципу правової визначеності (рішення ЄСПЛ у справі «Волчлі проти Франції», «ТОВ «Фріда» проти України»).
Надто суворе тлумачення процесуальних норм може позбавити заявника права доступу до суду. Формальне обмеження процесуальних прав учасників процесу завдає шкоди суті права доступу на справедливий судовий розгляд справи.
Враховуючи вищевикладене, а саме тривалий розгляд справи, що становить майже шість років, активний інтерес позивача до справи, навіть за безумовної дискреції суду першої інстанції застосувати інститут залишення позову без розгляду, апеляційний суд дійшов висновку, що позиція суду першої інстанції залишити позов без розгляду не відповідає принципу справедливості та розумності, не становить легітимної мети та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями. 
Характеристики «справедливості, публічності та оперативності судового провадження були б марними за відсутності судового провадження». Тож право на доступ до правосуддя має дуже важливе значення і є гарантованим державою фундаментальним правом кожної людини безперешкодно звернутися до суду для захисту своїх прав та інтересів.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є  порушення норм процесуального права.
За вказаних обставин, апеляційний суд приходить до висновку про скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України,
постановив:
Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Ягідка» ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 24 квітня 2026 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 червня 2026 року.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді С.Г. Копаничук

Т.М. Шемета