ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
21 травня 2026 року справа №200/4239/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Геращенка І.В., Блохіна А.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2025 р. у справі № 200/4239/25 (головуючий І інстанції Михайлик А.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі – відповідач, ГУПФУ), в якому просив: 
-визнати протиправним та скасувати рішення № 057250004959 від 10.02.2025 щодо відмови у перерахунку розміру пенсії відповідно до ст.8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”, абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та не врахування до пільгового стажу роботи за Списком № 1 з повним робочим днем під землею періодів роботи з 02.12.1994 по 19.01.1995, з 20.01.1995 по 03.03.1996;
-зобов`язати зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком № 1 з повним робочим днем під землею періоди роботи з 02.12.1994 по 19.01.1995, з 20.01.1995 по 03.03.1996;
-зобов`язати здійснити перерахунок розмір пенсії у відповідності із ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” в розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з 16.02.2024.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2025 року задоволено частково позовні вимоги, а саме суд: 
Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області рішення № 057250004959 від 10.02.2025 щодо відмови у перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”, абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 
Визнав протиправним неврахування до пільгового стажу роботи за Списком № 1 з повним робочим днем під землею періодів роботи ОСОБА_1 з 02.12.1994 по 19.01.1995, з 20.01.1995 по 03.03.1996 на підставі довідок відокремленого підрозділу шахта 1/3 Новогродівська ДП “Селидіввугілля” про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній від 18.12.2023 № 26/428.
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 16.02.2024 та зобов`язати обчислити пільговий стаж, що надає право на визначення розміру пенсії відповідно до відповідно до ст.8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”, абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із врахуванням відомостей довідки від 18.12.2023 № 26/428 щодо періоду роботи з 02.12.1994 по 03.03.1996. 
В задоволені решти позовних вимог відмовив.
Стягнув з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.
Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції звернувся з апеляційною скаргою, в якій з посиланням на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов повністю. 
В обґрунтування зазначено наступне.
Звертаючись із адміністративним позовом, позивач мотивував його тим, що як вбачається із попереднього протоколу розрахунку підземного стажу позивача, до нього були включені періоди: з 02.12.1994 по 19.01.1995 - Ст.14, П/П, підземні, сп.1 р.1 п-р.1 п.а-в – 0р. 1м. 18д., з 20.01.1995 по 03.03.1996 - Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в – 1р. 1м. 14д.
Вказаний протокол розрахунку стажу був зроблений відповідачем до прийняття рішення № 057250004959 від 10.02.2025 щодо відмови у перерахунку розміру пенсії.
Суд невірно встановив фактичні обставини справи, а саме те, що відповідачем не досліджувалися відомості про роботу позивача в період з 02.12.1994 по 03.03.1996 у довідках відокремленого підрозділу шахта 1/3 Новогродівська ДП «Селидіввугілля» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній від 18.12.2023 № 26/428, так як вказані періоди роботи при попередньому зверненні до суду у справі №200/1537/24 були враховані відповідачем, та виключені із розрахунку навмисно під час виконання судового рішення.
Суд вийшов за межі позовних вимог, мотивуючи це необхідністю ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку відповідача, та зобов`язав відповідача повторно розглянути заяву позивача про перерахунок пенсії від 16.02.2024 та зобов`язав обчислити пільговий стаж, що надає право на визначення розміру пенсії відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із врахуванням відомостей довідки від 18.12.2023 № 26/428 щодо періоду роботи позивача з 02.12.1994 по 03.03.1996.
В позивача який не правником, постало питання, як можна вважати ефективним захистом його прав зазначене у рішенні суду, яке зобов`язує відповідача лише обчислити пільговий стаж. Обчислення стажу і так здійснюється відповідачем під час його врахування.
Скаржник щодо повторного розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії від 16.02.2024, зазначає, що заява позивача про перерахунок пенсії від 16.02.2024 року, вже повторно розглядалась відповідачем, а тому повторний її розгляд є неможливим.
Тобто фактично суд першої інстанції надав відповідачу право розглянути заяву про перерахунок в третє, що не передбачено законом України.
Скаржник зазначає, що розгляд заяви про перерахунок пенсії передбачений законом лише один раз протягом 10 днів з дня її надходження, повторний перегляд заяви про перерахунок пенсії не передбачений Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Саме зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є ефективним способом захисту прав позивача за яким він звернувся вдруге до суду.
Зобов`язуючи відповідача переглянути заяву про перерахунок пенсії повторно, суд першої інстанції прийняв рішення у спосіб, який суперечить закону і не забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, що призвело до грубого порушення статті 19 Конституції України.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції звернулось з апеляційною скаргою, в якій з посиланням на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю. 
В обґрунтування скарги зазначає наступне.
Питання зарахування з 01.03.2024 до пільгового стажу роботи за Списком № 1 з повним робочим днем під землею періодів роботи з 02.12.1994 по 19.01.1995, з 20.01.1995 по 03.03.1996 ОСОБА_1 при виконанні рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16.05.2024 по справі №200/1537/24, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області не розглядалось, так як це рішення не містить таких зобов`язань.
За наведених вище обставин вбачається, що ГУ ПФУ в Донецькій області не вчиняло жодних неправомірних дій з розгляду поставленого в цій справі питання щодо зарахування періодів роботи з 02.12.1994 по 19.01.1995 та з 20.01.1995 по 03.03.1996.
Головне управління звертає увагу суду, що рішення від 10.02.2025 № 057250004959 щодо відмови у перерахунку розміру пенсії відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не стосувалось спірних періодів роботи позивача, а отже, відсутні підстави для його скасування.
Також не підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов`язання зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком № 1 з повним робочим днем під землею періоди роботи з 02.12.1994 по 19.01.1995, з 20.01.1995 по 03.03.1996 та зобов`язати здійснити перерахунок розмір пенсії у відповідності із ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з 16.02.2024, оскільки розгляд заяви від 16.02.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області не здійснювало розгляд заяви та не приймало жодних рішень за результатом її розгляду.
Крім цього, скасування рішення від 10.02.2025 не може бути підставою для перерахунку пенсії з 16.02.2024 оскільки, таке рішення, було прийнято не за результатом розгляду заяви позивача.
З огляду на вищевикладене, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не вбачає підстав для скасування рішення від 10.02.2025, як таке, що було не прийнято за результатом розгляду заяви позивача від 16.02.2024, а було прийнято після виконання рішення суду у справі № 200/1537/24.
Отже, Головне управління не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог, а тому, в задоволенні рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08.09.2025 у справі № 200/4239/25 підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Відповідач посилається на не дослідження судом питання про пропуск процесуального строку звернення до суду з позовними вимогами про здійснення перерахунку пенсії з 16.02.2024.
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
Позивач, перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, як отримувач пенсії за віком. 
Згідно з протоколом про призначення пенсії від 15.05.2024 позивачу призначено пенсію з 16.02.2023 на підставі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.05.2023 у справі №200/1328/23. Відповідно до зазначеного протоколу основний розмір пенсії позивача під час призначення становить 4976,38 грн та обчислений як добуток середнього заробітку для призначення пенсії (15 966,83 грн) та коефіцієнту стажу (0,31167). В протоколі зазначено, що стаж роботи позивача становить 31 рік 2 місяці 7 днів, у т.ч. додаткові роки за Списком № 1 – 11 років, пільговий стаж за списком № 1 – 11 років 8 місяців 20 днів. Згідно з розрахунком стажу до пільгового стажу за Списком № 1 відповідачем враховані періоди роботи з 17.09.1996 по 28.09.1998, з 01.01.1999 по 14.03.1999, з 07.06.1999 по 14.10.1999, з25.10.2000 по 16.07.2001, з 25.05.2011 по 15.08.2014, з 01.03.2020 по 31.01.2023, як роботи згідно зі ст. 14, пост 202, підземні, сп. № 1, р. 1, п-р. 1, п. а-в періоди роботи з 14.11.2016 по 29.12.2017, з 01.01.2018 по 20.12.2018, з 01.01.2019 по 27.12.2019, з 01.01.2020 по 29.02.2020.
Відповідно до рішення про перерахунок пенсії від 31.10.2024 № 057250004959 позивачу з 16.02.2024 перераховано пенсію на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12.07.2024 у справі № 200/2793/24. Згідно із зазначеним рішенням розмір пенсії після перерахунку становить 6340,32 грн та обчислено як добуток середнього заробітку для призначення пенсії (20343,04 грн) та коефіцієнту стажу (0.31167). В протоколі зазначено, що стаж роботи позивача становить 31 рік 2 місяці 7 днів, у т.ч. додаткові роки за Списком № 1 – 11 років, пільговий стаж за списком № 1 – 11 років 8 місяців 20 днів.
16.02.2024 позивач звернувся із заявою про перерахунок його пенсії відповідно до ст.8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” та абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" через Веб-портал ПФУ. 
У березні 2024 року позивач звернувся до суду із позовом про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нездійснення розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 , відповідно до ст.8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”, абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16.05.2024 у справі 200/1537/24 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо нездійснення розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 , відповідно до ст.8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”, абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та неврахування до пільгового стажу роботи за Списком № 1 з повним робочим днем під землею періодів роботи з 23.09.1993 по 01.12.1994, з 17.09.1996 по 25.11.1996, з 25.11.1997 по 28.09.1998, з 01.02.2023 по 12.02.2024; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.02.2024 про перерахунок пенсії відповідно до вимог ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” в розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до пільгового стажу роботи за Списком № 1 з повним робочим днем під землею періоди роботи ОСОБА_1 з 23.09.1993 по 01.12.1994, з 17.09.1996 по 25.11.1996, з 25.11.1997 по 28.09.1998, з 01.02.2023 по 12.02.2024.
Рішення від 16.05.2024 у справі 200/1537/24 набрало законної сили 05.02.2025.
10.02.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області на виконання рішення суду від 16.05.2024 у справі № 200/1537/24 розглянуто повторно заяву позивача про перерахунок пенсії від 16.02.2024 та прийнято рішення № 057250004959 про часткову відмову в перерахунку пенсії. Згідно із цим рішенням позивачу зараховано до стажу роботи за Списком № 1 з повним робочим днем під землею періоди роботи з 23.09.1993 по 01.12.1994, з 17.09.1996 по 25.11.1996, з 25.11.1997 по 28.09.1998, з 01.03.2023 по 12.02.2024. Під час перерахунку встановлено, що загальний стаж позивача становить 33 роки 2 місяці та 7 днів, пільговий стаж (шахтарі), що дає право на обчислення пенсії відповідно до ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” становить 13 років 10 місяців 11 днів, а саме: з 23.09.1993 по 01.12.1994 , з 17.09.1996 по 25.11.1996, з 25.11.1997 по 28.09.1998, з 01.01.1999 по 14.03.1999, з 07.06.1999 по 14.10.1999, з 25.10.2000 по 16.07.2001, з 25.05.2011 по 15.08.2014, з 14.11.2016 по 29.12.2017, з 01.01.2018 по 20.12.2018, з 01.01.2019 по 27.12.2019, з 01.01.2020 по 29.02.2020, з 01.03.2020 по 31.12.2022, з 01.02.2023 по 12.02.2024. З огляду на що, через відсутність пільгового стажу “шахтарі” позивачу відмовлено в перерахунку пенсії на відповідно до Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”.
Згідно з протоколом перерахунку пенсії від 11.02.2025 № 057250004959 позивачу з 16.02.2024 перераховано пенсію згідно з рішенням суду від 16.05.2024 у справі № 200/1537/24. Згідно із зазначеним протоколом розмір пенсії позивача становить 6747,18 грн, розмір пенсії обчислено як добуток середнього заробітку для призначення пенсії (20343,04 грн) та коефіцієнту стажу (0,33167). В протоколі зазначено, що стаж роботи позивача становить 33 роки 2 місяці 7 днів, у т.ч. додаткові роки за списком № 1 – 13 років, пільговий стаж за списком № 1 – 13 років 10 місяців 11 днів.
Згідно з наявними в матеріалах справи документами період роботи позивача з 02.12.1994 по 03.03.1996 не врахований до пільгового стажу та до стажу, що надає право на обчислення пенсії відповідно до Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” та ст. 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач працював у ДВАТ “Шахта № 2 “Новогродівська” ДХК “Селидіввугілля”:
в період з 14.10.1994 по 01.12.1994 проходив курсове навчання за професією прохідник підземний (запис № 7);
в період з 01.12.1994 по 19.01.1995 проходив практику за професією (запис № 8);
з 19.01.1995 переведений підземним прохідником 5 розряду на ділянці підготовчих робіт (запис № 9);
з 04.11.1995 переведений підземним гірником по ремонту гірничих виробок 4 розряду на ділянці шахтного транспорту (запис № 10);
по 03.03.1996 звільнений за власним бажанням.
Згідно з довідкою відокремленого підрозділу шахта 1/3 Новогродівська ДП “Селидіввугілля” про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній від 18.12.2023 № 26/428, позивач працював повний робочий день у Шахті № 2 “Новогродівська”:
в період з 01.12.1994 по 19.01.1995 виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом (практика по професії підземний прохідник на ділянці ПР), оплата по тарифній ставці підземного робітника, що передбачена Списком 1 розділом 1 код 10101000 а постанови КМУ від 11.03.1994 № 162 згідно з ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”,
в період з 19.01.1995 по 04.11.1995 виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом за професією підземний прохідник на ділянці ПР з повним робочим днем під землею, що передбачена Списком 1 розділом 1 код 10101000 а постанови КМУ від 11.03.1994 № 162 згідно з ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, у примітках довідки зазначено про прогули у листопаді 1995 році – 6 днів, грудні 1995 року – 4 дні; 
в період з 04.11.1995 по 03.03.1996 виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом за професією підземний гірник з ремонту гірничих виробок на дільниці ПР з повним робочим днем під землею, що передбачена Списком 1 розділом 1 код 10101000 а постанови КМУ від 11.03.1994 № 162 згідно з ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.
Отже, призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом № 1058-IV.
Статтею 8 Закону № 1058 закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Відповідно до статті 1 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”, дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.
За положенням частини 1 та 2 статті 10 зазначеного Закону, цей Закон набирає чинності з дня його опублікування. Дія частини першої статті 7 і статті 8 цього Закону поширюється також на пенсіонерів, пенсія яким була призначена до набрання чинності цим Законом.
Статтею 8 цього Закону визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону 1058-IV мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи в розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Аналіз зазначених норм дає можливість дійти висновку, що дія цього Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» поширюється на працівників, які зайняті на підземних роботах повний робочий день за Списком № 1, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Верховний Суд у справах №345/4616/16 (постанова від 20.11.2018), №345/4570/16-а (постанова від 06.02.2019), №345/4462/16-а (постанова від 05.12.2019), №345/3954/16-а (постанова від 11.07.2019) та інших дійшов висновку про те, що статтю 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» слід розглядати у нерозривному зв`язку зі Списком №1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.
Отже, Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» поширюється на працівників, які зайняті на підземних роботах повний робочий день за Списком № 1, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Таким чином, Законом України "Про підвищення престижності шахтарської праці", визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах за Списком №1, чоловіки - не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок встановлюється у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Статтею 114 Закону №1058 врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Згідно з частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається:
1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.
Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.
За пунктом «а» частини 1 статті 13 Закону № 1788-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам;
Відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.
За частиною 1 статті 14 Закону № 1788-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.
При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, передбачений статтею 12 цього Закону, знижується на 1 рік.
За частиною 5 статті 114 Закону № 1058-IV, у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин 2 і 3 цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Відповідно до частини 6 статті 114 Закону № 1058-IV, контроль за правильністю застосування списків на пільгове пенсійне забезпечення і якістю проведення атестації робочих місць на підприємствах та в організаціях, підготовка пропозицій щодо вдосконалення таких списків покладаються на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.
Відповідно до п.2 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказ Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 (далі – Порядок № 383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків
Пунктом 3 Порядку № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах за п.1 ч.2 статті 114 Закону №1058 є досягнення особою відповідного віку, перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, з урахуванням проведеної атестації робочих місць за час виконання роботи після 21 серпня 1992 року, а також документальне підтвердження зайнятості працівника повний робочий день за відповідною професією. 
При цьому, право на передбачену частиною 3 статті 114 Закону № 1788-XII пенсію незалежно від віку мають працівники, за умови безпосередньої зайнятості на роботах повний робочий день та не менше передбаченого стажу роботи - 25 років для працівників професії яких містяться у Списку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. N 202 (далі - Список № 202), або мати стаж роботи провідної професії визначених статтею 14 Закону № 1788-XII, частиною 3 статті 114 Закону № 1058-IV - не менше 20 років.
Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.
Згідно п.1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. 
Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). 
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17, від 16 травня 2019 року в справі № 161/17658/16-а, від 27 лютого 2020 року в справі № 577/2688/17, від 31 березня 2020 року в справі № 446/656/17, від 21 травня 2020 року в справі № 550/927/17, від 10 грудня 2020 року в справі № 195/840/17.
Також, Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846.
Відповідно до п. 2.23 Порядку, при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. До заяви, поданої в електронній формі через вебпортал або засобами Порталу Дія, додаються скановані копії оригіналів документів. На створені електронні копії заявник накладає електронний підпис, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.
Підпунктом 2, 3 пункту 2.1 Порядку № 22-1 визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема: 2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу). 3) для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).
За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5).
Згідно з пунктом 2.10 Порядку № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.
Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.
За п. 3.3 Порядку, орган, що призначає пенсію, надає: роз`яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності - бланки документів; допомогу особам щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії; у разі необхідності - допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення.
Матеріали справи свідчать, що трудова книжка та довідка позивача містять дані для визначення зазначеного періоду в якості пільгового стажу. 
Так, довідкою відокремленого підрозділу шахта 1/3 Новогродівська ДП “Селидіввугілля” про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній від 18.12.2023 № 26/428 підтверджено зайнятість позивача на підземних роботах, що враховуються до пільгового стажу, що надає право на визначення розміру пенсії у відповідності до ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”, абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. 
Також, за положенням ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N 1566/11846.
Згідно п. 1.8 Порядку № 22-1, у редакції на час прийняття оскаржуваного рішення, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія. Якщо наявних документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон).
За п. 3.3 Порядку, орган, що призначає пенсію, надає: роз`яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності - бланки документів; допомогу особам щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії; у разі необхідності - допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення.
Згідно до п. 4.3. Порядку, створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
Тобто, відповідач мав можливість витребувати у позивача додаткові докази що підтверджують стаж та витребувати необхідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб для оформлення пенсії, однак суду не надано інформації щодо витребування таких доказів, чим, на думку суду, відповідач порушив права позивача на належне підтвердження стажу для отримання пенсії.
Таким чином, матеріали справи містять усі належні та передбачені законодавством документи щодо підтвердження стажу, які підтверджують роботу позивача.
Отже, з урахування спірних періодів роботи, стаж позивача на підземних роботах визначений Законом України "Про підвищення престижності шахтарської праці" становить більше 15 років.
Таким чином, позивач має право для розрахунку розміру пенсії відповідно до приписів статті 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”, абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Щодо способу захисту порушеного права позивача, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.
Так, пенсійний орган за результатом розгляду заяви особи про перерахунок пенсії має прийняти відповідне рішення.
Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Велика Палата Верховного Суду в постановах від 29 травня 2018 року у справі № 800/341/17 (9991/944/12) і від 12 листопада 2019 року у справі № 9901/21/19 зазначила, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України, у межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин, про захист яких вони просять, від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 13.02.2018 року у справі № 361/7567/15-а, від 07.03.2018 року у справі № 569/15527/16-а, від 20.03.2018 року у справа № 461/2579/17, від 20.03.2018 року у справі № 820/4554/17, від 03.04.2018 року у справі № 569/16681/16-а та від 12.04.2018 року справа № 826/8803/15, дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).
Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював позицію з цього питання, згідно якої національні суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (пункт 157 рішення у справі "Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру" (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); пункт 44 рішення у справі "Брайєн проти Об`єднаного Королівства" (Bryan v. the United Kingdom); пункти 156-157, 159 рішення у справі "Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру" (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); пункти 47-56 рішення у справі "Путтер проти Болгарії" (Putter v. Bulgaria № 38780/02).
Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Отже, дискреційними повноваженнями є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова "може".
Матеріали справи свідчать, що відповідач при визначенні розміру пенсії розміру пенсії не здійснив її розрахунок відповідно до відповідно до ст.8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”, абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
При цьому, як вбачається з рішення відповідача, воно не містить інформації щодо періодів роботи позивача - 02.12.1994 по 03.03.1996, а саме зараховані або не зараховані до спеціального стажу позивача, до стажу який дає право на розрахунок пенсії відповідно до відповідно до ст.8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”, абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та підстав їх не зарахування, що в даному випадку позбавляє можливості суду надати оцінку мотивам та обґрунтованості діям відповідача стосовно набутого стажу позивачем.
При цьому, відповідач за приписами Закону № 1058 та Порядку № 22-1 має можливість витребувати у позивача додаткові докази що підтверджують стаж та витребувати необхідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб для оформлення пенсії, однак суду не надано інформації щодо витребування таких доказів, чим, на думку суду, відповідач порушив права позивача на належне підтвердження стажу для отримання пенсії.
Суд зазначає, що після отримання заяви позивача про призначення пенсії, відповідач повинен був розглянути її та прийняти вмотивоване рішення із наданням оцінки кожному періоду роботи позивача.
Отже, матеріали справи не містять доказів прийняття відповідачем належного рішення за результатом розгляду заяви позивача про призначення пенсії щодо спірних періодів.
Пенсійний Фонд України, як орган державної влади, в силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відсутність у рішенні мотивів не зарахування до стажу роботи окремих періодів, свідчить про протиправність дій відповідача, та те, що відповідач діяв необґрунтовано, та без додержання вимог до відповідного рішення органу, уповноваженого на призначення пенсії.
З огляду на викладене, рішення пенсійного органу не містить у собі жодної обґрунтованої конкретизації щодо не зарахування до пільгового стажу періодів роботи позивача, посилання на норми діючого законодавства, які стали підставою для не зарахування певних періодів роботи до загального та пільгового стажу, крім того, відсутній аналіз причин зарахування чи відмови у зарахуванні спірних періодів роботи, отже, рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях, має бути чітким та зрозумілим.
Отже, колегія суддів вважає правильним висновки суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача.
За положенням ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.
Керуючись ст. 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення. 
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2025 р. у справі № 200/4239/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 21 травня 2026 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді А.А. Блохін

І.В. Геращенко