ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 

справа № 753/10129/26
провадження № 3/753/3061/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2026 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новгородське Донецької області, військовослужбовця – водія електрика військової частини НОМЕР_1 , неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за місцем розташування позаштатної зведеної навчальної роти в АДРЕСА_2 , 
за вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП (протокол серії А4001 №20), 
В С Т А Н О В И В:
26.04.2026 року, солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , прибувши у відрядження у військову частину НОМЕР_2 , під час перебування у розташуванні позаштатно зведеної навчальної роти військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується в АДРЕСА_2 , всупереч вимог ст. 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи ознаки алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
До суду особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи, згідно положеньст. ст. 268, 277-2 КУпАП, не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Враховуючи вище зазначені правові норми, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, за статтею 172-20 КУпАП, на особисту участь у розгляді її справи чи участь її адвоката, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним. Законом визначено випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справи за статтею 172-20 КУпАП не належить до цих випадків.
Крім того, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України» (2005 р.), у силу вимог параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.
При цьому справа не є складною ні в правовому, ні у фактичному аспекті.
Крім того, клопотань про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, в тому числі із використанням власних технічних засобів, до суду не надходило.
Враховуючи викладене, з метою дотримання вимоги розумного строку відповідно до статті 6 параграфа 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважаю можливим розглядати справу на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.
Дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.
Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.
Так, відповідно до ст. 172-20 КУпАП, забороняється розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
За ч. 3 ст. 172-20 КУпАП особа притягується до адміністративної відповідальності у разі вчинення дій, передбачених частинами першою або другою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.
Згідно з Указом Президента України від 17.03.2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію» з 18.03.2014 року і по теперішній час на території України діють умови особливого стану.
Винність ОСОБА_1 за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, наявних в матеріалах справи, а саме даними: протоколу про адміністративне правопорушення серії А4001 №20 від 27.04.2026 року; акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів № 186; службової характеристики; рапорту командира 5-ї позаштатної зведеної навчальної роти військової частини НОМЕР_2 капітана ОСОБА_2 , з якого слідує, що 26.04.2026 року було виявлено солдата ОСОБА_3 – водія електрика військової частини НОМЕР_1 , який був відряджений до військової частини НОМЕР_2 для проходження базової загальновійськової підготовки, який на локації 5 позаштатної зведеної навчальної роти в/ч НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) мав зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння алкогольного сп`яніння: мав запах з ротової порожнини та незначне порушення координації рухів. З метою встановлення перебування вказаного військовослужбовця в стані алкогольного сп`яніння, солдату ОСОБА_3 було запропоновано пройти медичне освідування, на що останній відмовився; пояснювальними записками свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в яких вони підтверджують відмову ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп`яніння; витягу із наказу командира в/ч НОМЕР_2 (по строковій частині) № 85 від 20.03.2026 року, відповідно до якого солдата ОСОБА_3 зараховано на котлове забезпечення з 21.03.2026 року; поясненням ОСОБА_1 , в яких він зазначив, що він грав в карти з курсантами на території місця, призначеного для паління, до нього підійшов заступник командира та сказав, що він, ОСОБА_1 , перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та наказав йому прослідувати до намету 1 взводу, там на нього очікував начальник медичної служби для задувки, проте він відмовився проходити огляд, тому що незадовго до цього випив багато енергетичних напоїв, що могло вплинути на результат.
З огляду на викладене, приходжу до висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Враховуючи особу порушника, його характеристику з місця служби, та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу.
Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.
Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Разом з тим, ОСОБА_1 є військовослужбовцем, який вчинив правопорушення під час виконання службових обов`язків, а отже підлягає звільненню від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, 172-20, 283-285 КУпАП, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя,-
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.
ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, звільнити від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Постанова судді пред`являється до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.
Суддя