Єдиний унікальний номер 341/609/26 
Номер провадження 2/341/641/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
19 травня 2026 року місто Галич
Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Мергеля М. Р. розглянув заочно у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» до  ОСОБА_1  про стягнення коштів.
УСТАНОВИВ
Представниця Канак М. С. в інтересах ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі – Товариство) звернулась до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення коштів.
У позові просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 15.03.2025 № 71564859 в розмірі 39160,0 грн та судові витрати.
Позовна заява обґрунтована тим, що відповідачка не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором від 15.03.2025 № 71564859, у зв`язку з чим у неї виникла загальна заборгованість на суму 39160,0 грн, з яких: 22000,0 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 3300,0 грн – сума заборгованості за відсотками, 10560,0 грн – сума заборгованості за процентами за понадстрокове користування кредитом, 3300,0 грн – комісія за надання кредиту.
Ухвалою суду від 17.04.2026 відкрито провадження у справі і справу призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 14.05.2026.
У судове засідання сторони не з`явились.
Представниця позивача у позові просить справу розглядати без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. 
Відповідачка у судове засідання не з`явилась, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Копію ухвали про відкриття провадження з датою судового засідання надіслано на зареєстровану адресу місця проживання відповідачки, яку вона отримала 06.05.2026. 
Таким чином, відповідачка належним чином повідомлена про час, дату і місце судового засідання. Проте, відзив на позовну заяву відповідачка не подала, жодних заяв чи клопотань до суду не надсилала. Ходом розгляду справи не цікавилась. У судове засідання не прибула.
Згідно з положеннями ч. 3 статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на приписи ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд прийняв рішення про заочний розгляд справи, оскільки відповідачка повідомлена належним чином про судове засідання, причини неявки суду не повідомила, відзив не подала, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання не подавала, а представник позивача не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи та ухвалення рішення без участі сторін на підставі наявних матеріалів.
Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.
15.03.2025 між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та  ОСОБА_1 укладено договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71564859 (далі – Договір, Кредитний договір) (а. с. 9-15).
Згідно з пунктом 1 Договору за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити кредитодавцю плату від суми кредиту та комісію за надання кредиту. 
Відповідно до пункту 1.26 Договору проценти за понадстрокове користування кредитом – грошові кошти, що нараховуються на залишок суми кредиту у передбачених Договором випадках за невиконання позичальником умов Договору.
Відповідно до пунктів 2.1-2.3 Договору сума позики: 22000,0 грн, строк позики (строк договору): 30 днів, процентна ставка (базова)/день 0,5 % (фіксована), комісія за надання кредиту 15,0 % від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 3300,0 грн), дата надання кредиту: 15.03.2025. Дата повернення кредиту: 13.04.2025. Денна процентна ставка – 1,0 %. Проценти за понадстрокове користування кредитом – 4,0 %. Пеня 4,0 %/день. Орієнтована реальна річна процентна ставка – 2617,16 %. Орієнтована загальна вартість кредиту – 28600,0 грн.
Згідно з пунктом 10.5.2 Договору якщо сума кредиту, що надається позичальнику за Договором, не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на дату укладення Договору, за користування кредитом (його частиною) понад встановлений Договором строк, у випадку невиконання позичальником умов Договору, кредитодавець має право нараховувати пеню в розмірі, визначеному п. 2.2 Договору, з першого дня понадстрокового користування кредитом (його частиною) за кожен день такого користування, з урахуванням обмежень, визначених Законом України «Про споживче кредитування». 
Договір підписано від імені до  ОСОБА_1  електронним підписом одноразовим ідентифікатором 87574. 
Відповідно до копії довідки від 09.01.2026 ТзОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес»» підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції: дата 15.03.2025, сума 22000,0 грн, отримувач Стефанків Іванна – ЕПЗ номер НОМЕР_1 (а. с. 19).
27.03.2025 між ТзОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27/03/25 (далі – Договір факторингу). 
Виконання умов Договору факторингу підтверджено копіями додаткової угоди від 25.07.2025 № 6 до Договору факторингу від 27.03.2025 № 27/03/25, акта від 27.03.2025 прийому-передачі реєстру боржників від 27.03.2025 № 10 за Договором факторингу, платіжної інструкції від 27.03.2025 № 10 згідно з реєстром боржників за Договором факторингу, витягу з Реєстру боржників від 25.07.2025 № 10 до Договору факторингу.
На підставі договору факторингу право вимоги за кредитним Договором до відповідачки від ТзОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» перейшло до ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».
До матеріалів справи надано розрахунок заборгованості ТзОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» про щоденні нарахування ОСОБА_1 за кредитним договором від 15.03.2025 № 71564859, відповідно до якого загальну заборгованість станом на 25.07.2025 сформовано у розмірі 39160,0 грн, з яких: 22000,0 грн – сума заборгованості за тілом кредиту, 3300,0 грн – сума заборгованості за процентами, 10560,0 грн – сума заборгованості за процентами за понадстрокове користування кредитом, 3300,0 грн – комісія за надання кредиту (а. с. 16-18).
З указаного розрахунку вбачається, що 15.03.2025 надано кредит у розмірі 22000,0 грн. Протягом періоду з 15.03.2025 до 13.04.2025 (30 днів, п. 2 Договору) відповідачці нараховувались проценти за ставкою 0,5 %, тобто по 110,0 грн на день. Протягом періоду з 14.04.2025 до 25.04.2025 (12 днів) відповідачці нараховувались проценти за ставкою 4,0 %, тобто по 880,0 грн на день. Також, нараховано комісію у розмірі 3300,0 грн відповідно до п. 2 Договору.
Надаючи правову оцінку установленим у справі обставинам та спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Згідно з приписами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до положень статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
У частині 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
За приписами статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
За правилами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Договір підписаний  ОСОБА_1  електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що свідчить про укладання між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та  ОСОБА_1 правочину. Без отримання на мобільний номер телефону відповідачкою коду, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, без вчинення передбачених Договором і законодавством дій з боку відповідачки Договір не був би укладеним.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Статтею 514 ЦК України установлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Таким чином, право вимоги за Договором від ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перейшло до ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» на підставі договору факторингу від 27.03.2025 № 27/03/25.
Суд установив, що за умовами Договору відповідачка отримала кредитні кошти (тіло кредиту) у розмірі 22000,0 грн, користувалась ними. 
Належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів за Договором відповідачка не надала. 
Таким чином, суд дійшов висновку про те, що заборгованість на підставі Договору в частині тіла кредиту у розмірі 22000,0 грн підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідачки на його користь комісії за видачу кредиту у розмірі 3300,0 грн суд зазначає наступне. 
Відповідно до п. 4 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Згідно зі ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Так, у п. 2.2.4 Договору сторони погодили сплату позичальником комісії у розмірі 3300,0 грн за надання кредиту і це не суперечить положенням Закону України «Про споживче кредитування». 
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості зі сплати комісії у розмірі 3300,0 грн.
Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, також, просив стягнути заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 3300,0 грн та заборгованість за процентами за понадстрокове користування кредитом у розмірі 10560,0 грн.
Вирішуючи спір у цій частині, суд виходить з наступного.
З матеріалів справи вбачається і судом встановлено, що ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачці кредит у розмірі 22000,0 грн, строк дії Договору 30 днів. 
При цьому заборгованість сформовано, зокрема, із тіла кредиту – 22000,0 грн та нарахованих процентів, з яких 3300,0 грн – проценти за користування кредитом у межах строку кредитування (30 днів), 10560,0 грн – нараховані проценти за 12 днів понадстрокового користування кредитом за ставкою 4,0 % на день.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно з частиною першою та другою статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

З огляду на викладене, нараховані за 30 днів кредитування проценти за користуання кредитом за ставкою 0,5 % на день у загальному розмірі 3300,0 грн підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. 
При цьому суд зазначає, що заявлені до стягнення у цій справі кошти в сумі 3300,00 грн є саме нарахованими відповідно до умов Договору процентами за користування кредитом. Тобто, заявлені до стягнення в цій частині кошти не є штрафними санкціями (штраф, пеня) чи нарахованими відповідачці відсотками як відповідальність за час прострочення грошового зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, які суд може зменшити відповідно до практики Верховного Суду.
Щодо нарахування процентів за період з 14.04.2025 до 25.04.2025 (12 днів) за ставкою 4,0 %, суд дійшов висновку, що таке нарахування, фактично, здійснювалось як відповідальність за час прострочення грошового зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України за межами визначеного у п. 2 Договору строку кредитування (строку Договору).
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
Воєнний стан діяв, тривав і не припиняв свою дію в період укладення Договору та нарахування позикодавцем процентів за понадстрокове користування кредитом після закінчення строку дії Договору.
Тобто, в цьому випадку відповідачка як позичальниця звільнена від обов`язку сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України за прострочення виконання своїх кредитних зобов`язань, оскільки такі нараховані після укладення кредитного договору та під час дії воєнного стану. 
Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за процентами за понадстрокове користування кредитом у розмірі 10560,0 грн за період з 14.04.2025 до 25.04.2025 задоволенню не підлягають.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Приписами частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» установлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Таким чином, оскільки позивач подав до суду позовну заяву в електронній формі, то з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 1944,45 грн (а. с. 7).
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259, ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання. На виконання вимог ч. 4 статті 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. 
Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 128, 141, 178, 223, 258, 259, 263-265, 268, 272-274, 279, 280, 354, 355 ЦПК України, суд
ухвалив
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» до  ОСОБА_1  про стягнення коштів задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» заборгованість за Кредитним договором від 15.03.2025 № 71564859 у розмірі 28600,0 грн, з яких: 22000,0 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 3300,0 грн – сума заборгованості за відсотками, 3300,0 грн – комісія за надання кредиту.
У іншій частині позову відмовити. 
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1944,45 грн.
Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 19 травня 2026 року.

Учасники:
позивач – товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»», місцезнаходження за адресою: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ; ЄДРПОУ 35625014;
відповідачка –  ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

  Суддя	Микола МЕРГЕЛЬ