Справа № 301/740/26
2/301/683/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"03" червня 2026 р. м. Іршава 
Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Чийпеш А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іршавської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до Іршавської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1.24 га, в цілому.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мачуха позивачки – ОСОБА_2 , яка залишила заповіт, згідно якого все належне їй майно заповіла позивачці ОСОБА_1 . Осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині не має. 
До складу спадщини за ОСОБА_2 входить:
- житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,62 га, які ОСОБА_2 успадкувала після смерті свого чоловіка – ОСОБА_3 ;
- а також земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,62 га, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК №023086 від 15.11.2002 року.
Позивачка прийняла спадщину за мачухою, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори, але їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність належних правовстановлюючих документів на житловий будинок та землю. 
Просила визнати за собою право власності на житловий будинок та земельні ділянки в цілому в порядку спадкування за заповітом.
Ухвалою Іршавського райсуду від 27.03.2026 року відкрито провадження у справі, справу призначено на підготовче засідання.
Цією ж ухвалою задоволено клопотання позивача та витребувано з Іршавської державної нотаріальної контори інформацію про заведення спадкових справ за померлими ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . 
На виконання ухвали, 08.04.2026 року з Іршавської держнотконтори до суду надійшла запитувана інформація.
Ухвалою Іршавського райсуду від 22.04.2026 року задоволено клопотання позивача та витребувано від приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Іванишинець В.І. копії матеріалів спадкових справ, заведених після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . 
На виконання ухвали, 06.05.2026 року від приватного нотаріуса до суду надійшли копії матеріалів спадкових справ.
Ухвалою Іршавського райсуду від 13.05.2026 року закрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті.
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити та розглянути справу по суті без її участі (а.с. 55,100).
Відповідач – представник Іршавської міськради у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу по суті за його відсутності, відзиву на позов не подав (а.с. 103-106). 
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок, що розташований АДРЕСА_1 , зареєстрований 10.02.2025 року за померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 . Дана обставина підтверджується Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.101).
Згідно виписки з погосподарської книги Дубрівської сільради за 2015-2025 роки, власником будинку за адресою АДРЕСА_1 , був ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.73). Житловий будинок збудований у 1944 році на земельній ділянці, що відведена для забудови площею 0,16 га. Технічний паспорт на житловий будинок виготовлений (а.с.31-35). Згідно висновку про вартість майна від 24.03.2026 року, вартість будинку становить 75467 грн. (а.с.39).
Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК №023139 від 15.11.2002 року, ОСОБА_3 , мешканцю АДРЕСА_1 , належить на праві власності земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,62 га, що розташована на території Дубрівської сільради, контур №232 (а.с.37). Згідно висновку про вартість майна від 24.03.2026 року, вартість земельної ділянки становить 27174,50 грн. (а.с.39).
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 21.01.2025 року (а.с.19). 
До складу спадщини входить:
- житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , 
- земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,62 га, що розташована на території Дубрівської сільради, контур №232.
Заповіту ОСОБА_3 не залишав, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 14.11.2024 року (а.с.71).
Після смерті ОСОБА_3 у приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Іванишинець В.І. 15 листопада 2024 року була заведена спадкова справа №12/2024, про що свідчить Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 15.11.2024 року (а.с.70).
Згідно матеріалів спадкової справи, спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є його вдова – ОСОБА_2 та діти – позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .
На день відкриття спадщини із спадкодавцем проживала тільки його дружина – ОСОБА_2 , яка протягом шести місяців не відмовилася від спадщини, тому згідно ст. 1268 ч.3 ЦК України є такою, що прийняла спадщину (а.с.67,79). Саме на підставі заяви ОСОБА_2 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом була відкрита спадкова справа за її померлим чоловіком ОСОБА_5 (а.с.65).
Інші спадкоємці першої черги в порядку ст. 1269 ч.1 ЦК України із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися, тому вважаються такими, що не прийняли спадщину за покійним батьком.
Строк для видачі свідоцтва про право на спадщину не обмежений у часі, однак, таке видається не раніше 6 місяців з дня відкриття спадщини. Спадкоємець першої черги ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину не отримувала. Однак, згідно ст. 1268 ч.5 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. з ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 10.05.2025 року (а.с.76). 
Згідно заповіту від 15.11.2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Іванишинець В.І., ОСОБА_2 все своє майно заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.80). Заповіт не скасований і не змінений, зареєстрований у Спадковому реєстрі, про що свідчить Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) від 24.10.2025 року (а.с.90). 
Спадкоємець за заповітом – позивачка ОСОБА_1 24.10.2025 року звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за покійною ОСОБА_2 , саме на підставі її заяви у приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Іванишинець В.І. була відкрита спадкова справа №12/2025 від 24.10.2025 року, про що свідчить Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 24.10.2025 року (а.с.93).
На день відкриття спадщини спадкодавець ОСОБА_2 проживала одна (а.с.77). Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині за ОСОБА_2 , не має. Спадкоємців за законом першої черги не має, оскільки чоловік спадкодавця помер раніше за неї, а дітей у неї не було. 
До складу спадщини за покійною ОСОБА_2 входять:
- житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,62 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК №023139 від 15.11.2002 року, які спадкодавець успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , але свідоцтво про право на спадщину не оформила;
- земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,62 га, що розташована на території Дубрівської сільради, контур №232, яка згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК №023086 від 15.11.2002 року належала на праві власності ОСОБА_2 , мешканці АДРЕСА_1 (а.с.35).
З матеріалів справи вбачається, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , оскільки відсутні належні документи, що безспірно підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок (а.с.38). Також з позовної заяви вбачається, що позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на земельні ділянки, оскільки втрачено оригінал правовстановлюючих документів. 
Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 
Згідно п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, або у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 
Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. 
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена 31 січня 1966 року. 
За змістом зазначеного нормативного акту виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. 
Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.
Громада села Велика Розтока входить до об`єднаної територіальної громади Іршавської міської ради Хустського району (раніше Іршавського району), яка не заперечувала проти задоволення позову.
Дана справа підсудна Іршавському районному суду, оскільки відповідно до п.3-1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів України», до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження в межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України.
Оскільки згідно погосподарської книги села власником житлового будинку був ОСОБА_3 , згідно копій державних актів на землю власниками земельних ділянок були ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , спадкоємцем яких є позивачка, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. 
Керуючись ст. 328, 392, 1218, 1233, 1261 ЦК України, ст. 12, 13, 76-81, 263-264 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов задовольнити. 
Визнати в цілому за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності в порядку спадкування за заповітом на:
- житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; 
- земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,62 га, що розташована на території Дубрівської сільської ради, контур №232, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК №023139 від 15.11.2002;
- земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,62 га, що розташована на території Дубрівської сільської ради, контур №232, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК №023086 від 15.11.2002 року.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 03 червня 2026 року. 

Головуюча: М. О. Пітерських