ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/22769/20	Головуючий у 1-й інстанції Вийванко О.М. 	
Провадження № 22-ц/817/769/26 	Доповідач - Хома М.В.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2026 року  м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючої - Хома М.В. 
суддів -  Гірський Б. О., Храпак Н. М., 
секретар - Дідух М.Є. 
з участю представника ТОВ "Т-ПС" - адвоката Притули О.Б., ОСОБА_1 та його представника - адвоката Шмигельської О.В. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Т-ПС" на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 8 квітня 2026 року, постановлену суддею Вийванком О.М. у цивільній справі №607/22769/20 за заявою ТОВ "Т-ПС" про відстрочення виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Т-ПС", третя особа: акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний банк", про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2026 року ТОВ «Т-ПС» звернулося в суд із заявою про відстрочення виконання судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Т-ПС», третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору АТ «Перший Український Міжнародний Банк» про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням та зустрічним позовом ТОВ «Т-ПС» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням.
В обґрунтування заяви посилається на те, що 13.02.2026 Тернопільським відділом державної виконавчої служби Тернопільської області Івано – Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження №80238213 на підставі виконавчого листа №607/22769/20 від 30.01.2026, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області.
Зазначає про наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання постанови Тернопільського апеляційного суду від 02.05.2024 у справі №607/22769/20.
Так, з метою виконання даного судового рішення ТОВ «Т-ПС» тривалий час здійснювало пошук відповідної організації, яка б мала технічні ресурси та працівників.
06.03.2026 між ТОВ «Т-ПС» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Галичбудсервіс» (Підрядник) укладено договір підряду №06/03/2026.
Відповідно до п.4.1. Договору, плановий термін завершення виконання всіх будівельно – монтажних робіт до 31 грудня 2026 року.
Враховуючи те, що термін завершення будівельно – монтажних робіт визначається строком до 31.12.2026, усунення ОСОБА_1 перешкод в користуванні нежитловим приміщенням та приведення до попереднього стану (відновлення) конструктивних елементів приміщення літ «Д», загальною площею 198.8 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом їх відбудови, у відповідності до технічного паспорту на нежитлове приміщення, виданого 16 липня 2020 року ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації», є неможливим до завершення виконання вказаних робіт.
Вказані обставини істотно ускладнюють виконання судового рішення, а тому просить відстрочити виконання постанови Тернопільського апеляційного суду від 02.05.2024 у справі № 607/22769/20 строком до 31.12.2026.
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 8 квітня 2026 року у задоволенні заяви ТОВ “Т-ПС” про відстрочку виконання судового рішення відмовлено. 
В апеляційній скарзі ТОВ “Т-ПС” просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про відстрочку виконання судового рішення.
В обгрунтування доводів апеляційної скарги посилається на ті ж доводи, що викладені у поданій до суду першої інстанції заяві про відстрочення виконання судового рішення та вказує, що суд першої інстанції не дослідив обставин, які слугують підставою для задоволення заяви, та не надав належної оцінки доводам заявника.
Крім цього, наголошує на тому, що позивач ОСОБА_1 , (стягувач) з часу отримання доступу до приміщення на вказаний об`єкт не з`являвся, жодним чином ним не користувався, та не вчиняв жодних дій, які б свідчили про необхідність виконання судового рішення та використання приміщення у будь-який спосіб. У зв`язку з цим відсутні будь-які дії з боку стягувача, які б свідчили про потребу у негайності виконання судового рішення.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Шмигельська О.В. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції — без змін.
Зазначає, що постановою Тернопільського апеляційного суду від 02 травня 2024 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 10 грудня 2025 року у справі №607/22769/20, ТОВ «Т-ПС» зобов`язано усунути перешкоди у користуванні належним ОСОБА_1 нежитловим приміщенням шляхом приведення його до попереднього стану та відновлення конструктивних елементів частково зруйнованого приміщення.
ТОВ «Т-ПС» не довело наявності виняткових обставин, які істотно ускладнюють або унеможливлюють виконання судового рішення. Саме лише укладення 6 березня 2026 року договору підряду з ТОВ «Галичбудсервіс», у якому строк виконання робіт визначено до 31 грудня 2026 року, не підтверджує неможливості виконання рішення, а навпаки свідчить про можливість боржника організувати його виконання.
Також звертає увагу, що договір підряду укладено вже після відкриття 13 лютого 2026 року виконавчого провадження, тоді як судове рішення набрало законної сили ще 02 травня 2024 року. При цьому, ТОВ «Т-ПС» не надало доказів вжиття реальних заходів для виконання рішення протягом цього періоду, пошуку підрядника чи фактичного початку будівельно-монтажних робіт.
Крім цього, договір підряду укладений між пов`язаними особами, оскільки кінцевий бенефіціарний власник ТОВ «Галичбудсервіс» є рідним братом директора та власника ТОВ «Т-ПС», тому визначений сторонами строк виконання робіт має оцінюватися критично.
Доводи ТОВ «Т-ПС» про те, що ОСОБА_1 не користується приміщенням не мають правового значення для вирішення питання про відстрочення виконання судового рішення, оскільки обов`язковість його виконання не залежить від способу користування стягувачем своїм майном.
Заслухавши пояснення представника ТОВ “Т-ПС” - адвоката Притули О.Б., яка підтримала доводи апеляційної скарги, ОСОБА_1 та його представника - адвоката Шмигельську О.В., яка заперечила проти доводів апеляційної скарги, ознайомившись з матеріалами справи та доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Обставини справи. 
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.04.2022 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Т-ПС», третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору АТ «Перший Український Міжнародний Банк» про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням. 
Задоволено частково зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Т-ПС» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням. Постановлено усунути Товариству з обмеженою відповідальністю «Т-ПС» перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням «Адміністративно-побутових приміщень з виробництвом меблевої фурнітури», за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 2356, 4 м. кв., шляхом зобов`язання ОСОБА_1 звільнити приміщення № 12, загальною площею 173, 2 м. кв., що є складовою групи нежитлових приміщень «Адміністративно-побутових приміщень з виробництвом меблевої фурнітури», за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 2356, 4 м. кв. 
Постановою Тернопільського апеляційного суду від 02 травня 2024 року рішення Тернопільського міськрайонного суду від 21 квітня 2022 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Т-ПС», третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк» про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням — задоволено.
Постановлено усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні нежитловим приміщенням літ. «Д», загальною площею 198.8 м.кв., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язавши ТОВ «Т- ПС» привести до попереднього стану (відновити) конструктивні елементи частково зруйнованого приміщення літ «Д», загальною площею 198.8кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом відбудови зруйнованих стін приміщення, у відповідності до технічного паспорту на нежитлове приміщення, виданого 16 липня 2020року ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації». 
У задоволенні зустрічних позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Т-ПС» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням - відмовлено. 
Постановою Верховного Суду від 10 грудня 2025 року постанову Тернопільського апеляційного суду від 02 травня 2024 року залишено без змін.
30 січня 2026 року Тернопільським міськрайонним судом видано виконавчий лист №607/22769/20 на примусове виконання постанови Тернопільського апеляційного суду від 02 травня 2024 року.
13 лютого 2026 року відкрито виконавче провадження №80238213 з примусового виконання виконавчого листа №607/22769/20, виданого 30.01.2026 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області.
6 березня 2026 року між ТОВ «Т-ПС» та ТОВ «Галичбудсервіс» (м.Львів) укладено договір підряду № 06/03/2026, відповідно до умов якого ТОВ «Галичбудсервіс» зобов”язалось власними силами виконати комплекс будівельно-монтажних робіт, здати замовнику виконані роботи, усунути протягом гарантійного строку допущені недоліки. Згідно п.4.1 — плановий термін завершення виконання будівельних робіт — 31 грудня 2026 року. Пунктом 4.2 передбачено, що у випадках, визначених п.4.3 цього договору, строки завершення робіт можуть бути продовжені. Детальний зміст робіт визначається додатком №1 до договору.
З додатку №1 до вказаного договору вбачається найменування будівельних робіт, їх об`єм та ціна, зокрема, мурування газоблоку — 45 кв.м, відсічна гідроізоляція 15 м.пог, організація проємів у газоблоці — 2 шт, 
Ні договором, ні додатком до нього не визначена адреса проведення будівельних робіт. 
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд та застосовані норми права.
Відповідно до ч.ч.1, 3, 5, 6 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Перелік обставин, що можуть бути підставою для відстрочки або розстрочки виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення, не є вичерпним.
Таким чином, у процесі виконання виконавчого документа виконавцем можуть виникнути обставини, що перешкоджають або утруднюють примусове виконання.
До таких належать обставини, які свідчать про те, що матеріальне становище боржника не дає змоги виконати вимоги виконавчого документа у встановлені строки чи є спосіб або порядок виконання більш вигідний для боржника.
У ч.1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.
За змістом ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», задоволення заяви про відстрочення виконання судового рішення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає з урахуванням установлених обставин, які ускладнюють або виключають виконання рішення.
Відповідно до ч.1 ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Виходячи з наведених вище вимог цивільного процесуального закону, надання відстрочки виконання рішення суду має винятковий характер.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.10 своєї постанови від 26.12.2003 р. №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
Тобто, законом встановлено критерій визначення підстав для відстрочення виконання рішення суду це наявність обставин, які ускладнюють його виконання. Обставинами, які ускладнюють виконання, можуть бути лише ті обставини, які існують насправді і які безпосередньо не дозволяють виконати судове рішення в обсязі, в строки та в порядку, визначених у ньому.
Таких виняткових обставин заявником не наведено, а його доводи фактично зводяться до уникнення виконання постанови Тернопільського апеляційного суду від 02 травня 2024 року, якою усунуто ОСОБА_1 перешкоди в користуванні нежитловим приміщенням літ. «Д», загальною площею 198.8 м.кв., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язавши ТОВ «Т- ПС» привести до попереднього стану (відновити) конструктивні елементи частково зруйнованого приміщення літ«Д»,загальною площею 198.8кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом відбудови зруйнованих стін приміщення, у відповідності до технічного паспорту на нежитлове приміщення, виданого 16 липня 2020 року ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації». 
Єдиною підставою, на яку посилається заявник для відстрочення виконання рішення є укладення 06.03.2026 договору підряду з ТОВ «Галичбудсервіс». Однак такий договір був укладений лише після відкриття виконавчого провадження 13.02.2026 та майже через два роки після набрання постановою апеляційного суду законної сили.
Таким чином, саме бездіяльність боржника протягом тривалого часу спричинила необхідність відкриття виконавчого провадження. Боржник не може посилатися на власне зволікання як на підставу для отримання відстрочки виконання судового рішення.
Сам факт укладення договору підряду не свідчить про існування обставин, які істотно ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду у розумінні частини третьої статті 435 ЦПК України.
Договір не підтверджує неможливості виконання рішення, а лише свідчить про намір боржника організувати виконання власного обов`язку. Крім того, договір не містить прямих положень, що його предметом є виконання саме тих робіт, які визначені постановою Тернопільського апеляційного суду, а саме відновлення конструктивних елементів приміщення відповідно до технічного паспорта.
Не може вважатися обставиною, що істотно ускладнює виконання рішення, і визначений сторонами договору строк виконання робіт до 31.12.2026 року, оскільки цей строк був встановлений самим боржником та його контрагентом на власний розсуд після відкриття виконавчого провадження. Боржник не вправі шляхом укладення цивільно-правового договору фактично змінювати строки виконання судового рішення.
Частина третя статті 435 ЦПК України передбачає, що відстрочення допускається лише у разі існування об`єктивних обставин, які істотно ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду. Такими обставинами можуть бути надзвичайні або непереборні події, однак не власні організаційні рішення боржника.
Посилання заявника на те, що він «тривалий час здійснював пошук підрядної організації», також не підтверджено жодним доказом. До матеріалів справи не подано доказів які б підтверджували об`єктивну неможливість укладення договору раніше.
Доводи апеляційної скарги, про те, що стягувач після отримання доступу до приміщення не користувався ним та не наполягав на негайному виконанні рішення, не беруться колегією суддів до уваги, оскільки право на виконання судового рішення не залежить від того, чи використовує стягувач майно у певний момент. Судове рішення є обов`язковим до виконання, а реалізація права вимагати виконання рішення не ставиться законом у залежність від інтенсивності користування майном.
Більше того, саме невиконання рішення суду позбавляє стягувача можливості повноцінно користуватися належним йому майном.
Твердження заявника про неповне дослідження судом доказів колегія суддів оцінює критично, оскільки з оскаржуваної ухвали суду першої інстанції вбачається, що суд дослідив договір підряду, виконавче провадження, строки набрання рішенням законної сили та правильно встановив, що договір укладено лише після відкриття виконавчого провадження, боржник понад півтора року не вчиняв реальних дій щодо виконання рішення, договір не підтверджує неможливості виконання судового рішення, заявником не доведено існування виняткових обставин, передбачених статтею 435 ЦПК України.
Саме ці обставини стали підставою для відмови у відстроченні виконання рішення.
Апеляційна скарга фактично зводиться до незгоди з оцінкою доказів, однак не містить агрументів на спростування висновків суду першої інстанції про відсутність обставин, які об`єктивно унеможливлюють виконання судового рішення.
Відповідно до статті 81 ЦПК України саме заявник зобов`язаний довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог. Таких доказів ТОВ «Т-ПС» не надало.
Таким чином, ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та постановленою з правильним застосуванням статті 435 ЦПК України, а доводи апеляційної скарги не спростовують її висновків і не дають підстав для її скасування.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для відстрочення виконання рішення суду, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення даного питання, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Т-ПС" — залишити без задоволення.
Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 8 квітня 2026 року — залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 26 червня 2026 року.

Головуюча         Хома М.В.

Судді          Гірський Б.О.

Храпак Н.М.