Справа № 127/37920/25
Провадження 2/127/8960/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2026 року 	м. Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Горбатюка В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов мотивовано тим, що 26.02.2025 ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір (оферти) № 26.02.2025-100002491. Відповідно до умов цього договору відповідачу надано кредит у розмірі 5000 грн строком на 140 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1 % за кожен день користування кредитом, а також комісії, пов`язаної з наданням кредиту, у розмірі 1000 грн. Позивач зазначив, що свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі та перерахував відповідачу кредитні кошти на вказаний ним картковий рахунок, однак відповідач узяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, кредитні кошти у встановлений договором строк не повернув, проценти та комісію не сплатив, у зв`язку із чим станом на дату звернення до суду утворилася заборгованість у розмірі 15500 грн, яка складається із 5000 грн основного боргу, 7000 грн процентів, 1000 грн комісії, пов`язаної з наданням кредиту, та 2500 грн неустойки. Посилаючись на наведені обставини, позивач просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість та судові витрати. 
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.12.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема щодо подання відповідачем відзиву на позовну заяву, а позивачем - відповіді на відзив.
Відповідно до ст. 128 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи. Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.
Будь-які докази у справі, крім поданих стороною позивача разом із позовною заявою, чи клопотання від учасників справи на адресу суду не надходили.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. 
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У статті 3 цього Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. 
Згідно з частиною першою статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. 
Частина перша статті 549 ЦК України визначає, що неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. За частиною першою статті 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. 
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки за таке прострочення. Неустойка та інші платежі, нараховані з 24.02.2022 за прострочення виконання таких договорів, підлягають списанню кредитодавцем. 
Воєнний стан в Україні продовжено Указом Президента України від 12.01.2026 № 40/2026, затвердженим Законом України від 14.01.2026 № 4757-IX. 
Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. 
Суд установив такі фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані наведеними нормами права.
26.02.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) № 26.02.2025-100002491 в електронній формі.
Відповідно оферти встановлено, що дата набрання нею чинності - 26.02.2025, дата та час укладення договору - 26.02.2025 о 20:20 (п. 1.2, 1.3 оферти). 
Відповідно до п. 2.1, пп. 2.2.1-2.2.3 оферти електронний кредитний договір укладається у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», та складається з пропозиції про укладення кредитного договору, заявки, сформованої на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника та обрання ним конкретних умов, а також відповіді позичальника про прийняття пропозиції, підписаної одноразовим ідентифікатором, отриманим у повідомленні на номер телефону, вказаний під час ідентифікації. 
Відповідно до пп. 2.3.1-2.3.6 оферти кредитодавець розміщує оферту на власному вебсайті, позичальник проходить ідентифікацію та реєстрацію в особистому кабінеті, обирає умови кредитування, після чого кредитодавець направляє йому оферту, заявку і формуляр акцепту, а для підписання акцепту передає одноразовий ідентифікатор на номер телефону, вказаний при ідентифікації; позичальник, який прийняв пропозицію, підписує акцепт саме цим одноразовим ідентифікатором. 
Офертою також визначено, що кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти та комісію (п. 3.1 оферти); кредит надається на придбання товарів, робіт, послуг для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю (п. 3.2 оферти); спосіб надання коштів - перерахування на рахунок споживача з використанням реквізитів електронного платіжного засобу споживача НОМЕР_3 (п. 4.1 оферти); днем надання кредиту є дата списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення - день надходження коштів у касу кредитодавця або на його поточний рахунок (п. 4.3 оферти); проценти нараховуються з дня надання кредиту включно до дати його фактичного повернення, а комісія нараховується у порядку, встановленому договором (п. 4.4 оферти); позичальник зобов`язаний своєчасно повернути кредит, проценти і комісію у строки, вказані у заявці, а неустойку - з моменту пред`явлення кредитодавцем вимоги (п. 6.1 оферти). 
Відповідно до заявки до кредитного договору № 26.02.2025-100002491 встановлено, що кредит надається на таких умовах: дата надання кредиту - 26.02.2025; сума кредиту - 5000 грн 00 коп.; строк, на який надається кредит, - 140 днів з дати його надання; дата повернення кредиту - 15.07.2025; продовження строку кредитування та строку виплати кредиту передбачене, однак продовження строку самого договору не передбачене; процентна ставка - фіксована незмінна у розмірі 1 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом усього строку кредитування; комісія, пов`язана з наданням кредиту, - 20 % від суми кредиту та дорівнює 1000 грн 00 коп., нараховується кредитодавцем та обліковується в день видачі кредиту; протягом строку дії договору тарифи та комісія за фінансовою послугою залишаються незмінними; денна процентна ставка визначена як 0,87 % та розрахована за формулою: (6113,69 / 5000) / 140 ? 100 %; проценти розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту на кількість днів користування кредитом та на процентну ставку; орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 7910,03 %, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача - 11113 грн 69 коп., загальні витрати за споживчим кредитом - 6113 грн 69 коп.; неустойка становить 50 грн 00 коп. за кожен день невиконання або неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного зобов`язання. 
Відповідно до відповіді позичальника про прийняття пропозиції встановлено, що ОСОБА_1 однозначно та безумовно прийняв пропозицію про укладення кредитного договору, попередньо уважно ознайомився із заявкою та офертою, а для підписання та укладення договору використав одноразовий ідентифікатор E269, який був направлений на фінансовий номер НОМЕР_4. У додатку до кредитного договору - інформаційному повідомленні позичальника - ОСОБА_1 підтвердив достовірність зазначеної ним інформації. 
Відповідач під час укладення кредитного договору пройшов ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку України. 
Позивач надав копію договору між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № ФК-П-2024/01-2, за яким платіжна установа прийняла на себе зобов`язання надавати товариству послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. 
Згідно з листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 19-2411 від 24.11.2025 підтверджено, що відповідно до зазначеного договору 26.02.2025 о 20:20:26 на платіжну картку клієнта № НОМЕР_1 успішно перераховано 5000 грн 00 коп., номер транзакції в системі iPay.ua - 664747449, призначення платежу: «Видача за договором кредиту №26.02.2025-100002491». 
Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 26.02.2025-100002491 від 26.02.2025 заборгованість відповідача складає 15500 грн, з яких 5000 грн - основний борг, 7000 грн - проценти, 1000 грн - комісія за надання, 2500 грн - неустойка. У довідці також зазначено, що проценти по кредиту нараховані за період з 26.02.2025 по 15.07.2025. 
Оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість заявлених позовних вимог з огляду на таке.
Матеріали справи підтверджують, що між сторонами укладено кредитний договір в електронній формі з дотриманням порядку, передбаченого Законом України «Про електронну комерцію». Відповідач пройшов ідентифікацію через систему BankID, зазначив свої персональні дані, адресу проживання, реквізити електронного платіжного засобу, фінансовий номер телефону, після чого підписав акцепт одноразовим ідентифікатором E269, який було направлено на номер НОМЕР_4. Подані позивачем документи узгоджуються між собою щодо особи відповідача, його паспортних даних, РНОКПП, адреси проживання, фінансового номера телефону та реквізитів картки для перерахування коштів. 
Позивач довів факт надання відповідачу кредитних коштів. Заявкою та офертою передбачено, що кошти надаються шляхом перерахування на рахунок споживача із використанням реквізитів електронного платіжного засобу НОМЕР_3. Лист ТОВ «Універсальні платіжні рішення» підтверджує, що 26.02.2025 о 20:20:26 на картку № НОМЕР_1 успішно перераховано 5000 грн із призначенням платежу «Видача за договором кредиту № 26.02.2025-100002491». Відповідач не спростував, що зазначений картковий рахунок належить йому, та не надав доказів, які б заперечували факт отримання цих коштів. 
З огляду на викладене, вимога про стягнення основного боргу у розмірі 5000 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Умовами договору сторони погодили фіксовану процентну ставку у розмірі 1 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом усього строку, на який надається кредит. Строк кредитування за договором становить 140 днів, а датою повернення кредиту визначено 15.07.2025. З довідки-розрахунку встановлено, що позивач нарахував проценти саме за період з 26.02.2025 по 15.07.2025, тобто в межах погодженого сторонами строку кредитування. За таких умов розмір процентів становить 5000 грн ? 1 % ? 140 днів = 7000 грн. Нарахування саме такої суми відповідає умовам договору.
У договорі сторони погодили комісію, пов`язану з наданням кредиту, у розмірі 20 % від суми кредиту, що становить 1000 грн. Оскільки вимога про стягнення 1000 грн комісії, пов`язаної з наданням кредиту, відповідає умовам договору, тому така вимога підлягає задоволенню. 
Щодо стягнення неустойки суд дійшов такого висновку.
Позивач просив стягнути 2500 грн неустойки, нарахованої за прострочення виконання зобов`язання. Разом з тим кредитний договір укладено та неустойку нараховано у період дії в Україні воєнного стану. За таких обставин на спірні правовідносини поширюється дія п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який звільняє позичальника від обов`язку сплати неустойки за прострочення виконання зобов`язання за кредитним договором у період дії воєнного стану. Тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. 
Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 13000 грн, з яких 5000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 7000 грн - проценти, 1000 грн - комісія, пов`язана з наданням кредиту. У частині стягнення 2500 грн неустойки у позові необхідно відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2031 грн 67 коп. (позов задоволено на 83,87%).
Керуючись ст. 81, 141, 259, 263, 264, 265, 274-279, 352, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №26.02.2025-100002491 від 26.02.2025 у розмірі 13000 (тринадцять тисяч) гривень, з яких: 5000 грн - заборгованість за тілом кредиту; 7000 грн - заборгованість за процентами; 1000 грн - комісія, пов`язана з наданням кредиту.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 2031 грн. 67 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», код ЄДРПОУ 37356833, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя           В. В. Горбатюк