Єдиний унікальний номер: 379/294/26 
Провадження № 2/379/423/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)
07 травня 2026 року м. Тараща
Таращанський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Зінкіна В.І.,
з участю секретаря судового засідання Карпової Т.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Білоцерківської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Таращанська міська рада, про визнання права власності на житловий будинок,
 
У С Т А Н О В И В:

Представник позивачів звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить суд: 1) визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на одну другу частину житлового будинку садибного типу 1968 року побудови, загальною площею 77,6 кв.м, житловою площею 47,8 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами (погріб, сараї, вбиральня, огорожа, ворота, хвіртка, колодязь), що є складовими частинами домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (раніше - АДРЕСА_2 ), набутого на підставі свідоцтва про право власності від 22.05.2006 року, виданого Таращанською районною державною адміністрацією на підставі наказу № 43-Ж від 22.05.2006 року;
2) визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на одну другу частину житлового будинку садибного типу 1968 року побудови, загальною площею 77,6 кв.м, житловою площею 47,8 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами (погріб, сараї, вбиральня, огорожа, ворота, хвіртка, колодязь), що є складовими частинами домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (раніше - АДРЕСА_2 ), набутого на підставі свідоцтва про право власності від 22.05.2006 року, виданого Таращанською районною державною адміністрацією на підставі наказу № 43-Ж від 22.05.2006 року.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
Представник позивачів в обґрунтування позовної заяви зазначає, що 20 жовтня 2025 року позивачі звернулися до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Таращанської міської ради Київської області із заявою про державну реєстрацію права власності на житловий будинок садибного типу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Для проведення державної реєстрації заявниками було подано технічний паспорт № 1101:7943-0881-9943-5710 від 22 вересня 2025 року, складений ТОВ «МЕГА ІНВЕСТ ПРОЄКТ», та свідоцтво про право власності, видане Таращанською районною державною адміністрацією 22 травня 2006 року. Державним реєстратором встановлено, що тип об`єкта нерухомого майна, зазначений у технічному паспорті (житловий будинок), не відповідає типу об`єкта, визначеному у свідоцтві про право власності (квартира), а також що адреса об`єкта за технічним паспортом ( АДРЕСА_1 ) не відповідає адресі, зазначеній у свідоцтві ( АДРЕСА_2 ). Заявниками не надано документів, що підтверджують зміну типу об`єкта нерухомого майна або зміну (коригування) його адреси відповідно до вимог законодавства, зокрема Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», або документа про присвоєння завершеному будівництвом об`єкту адреси без застосування Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. У зв`язку з викладеним державний реєстратор дійшов висновку про неможливість встановлення належності заявникам права власності на об`єкт нерухомого майна, щодо якого подано документи, що відповідно до пунктів 1 та 2 частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є підставою для відмови у проведенні реєстраційних дій.
Зазначає, що у свідоцтві про право власності в якості об`єкта нерухомого майна помилково зазначено квартиру, хоча фактично та відповідно до попередніх рішень органів місцевого самоврядування об`єктом права власності був житловий будинок. А тому вважає, що допущена технічна помилка не змінювала фактичний статус об`єкта нерухомого майна як житлового будинку. 
За відсутності передбаченого законом адміністративного механізму виправлення технічної помилки у свідоцтві 2006 року позивачі фактично позбавлені можливості реалізувати свої повноваження власників у повному обсязі, зокрема здійснювати розпорядження майном, оформити спадкові права, проводити реконструкцію чи інші юридично значимі дії щодо об`єкта нерухомості. Отже, з урахуванням того, що право власності на спірний житловий будинок набуте позивачами законно та підтверджується належними доказами, а перешкода у його державній реєстрації зумовлена виключно технічною опискою у формулюванні типу об`єкта, яка не змінює його правової природи та не впливає на ідентифікацію майна, єдиним ефективним способом захисту порушеного права є судовий захист шляхом ухвалення рішення, яке усуне наявні правові перешкоди.

Представник відповідача у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 26.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання у справі на 24.03.2026.
Ухвалою суду від 24.03.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 28.04.2026.
Відповідно до наказу голови суду від 07.04.2026 № 7-В, головуючи суддя Зінкін В.І. з 20.04.2026 по 24.04.2026 перебував у додатковій відпустці.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належно.
Представник позивачів – адвокат Поліщук Р.А. у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, прохав його задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду спарви повідомлений належно, про причини неявки до суду не повідомив, будь-яких клопотань до суду не подав.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду спарви повідомлений належно. 01.04.2026 через підсистему «Електронний суд» подав клопотання про розгляд справи без його участі. Проти задоволеня позовних вимог не заперечує.

Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки представник відповідача в судове засідання не з`явився, будучи належно повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, причини своєї неявки в судове засідання суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, водночас, позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, - є всі передбачені законом підстави для проведення заочного розгляду даної справи.
Ухвалою суду від 28.04.2026, занесеною до протоколу судового засідання, постановлено провести заочний розгляд даної цивільної справи.
Зі змісту положень статті 281 ЦПК України вбачається, що заочний розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Відповідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 22.05.2006 Таращанською районною державною адміністрацією, позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 належить на праві приватної власності квартира загальною площею 78,0 кв. м, розташована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.44).
Відповідно до витягу про реєстрацію права власності Білоцерківського міжміського бюро технічної інвентаризації від 01.06.2006 № 10817081 право власності на будинок за адресою : АДРЕСА_3 було зареєстровано по одній другій частині за кожною із співвласників — ОСОБА_2 (РНОКГГП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі свідоцтв про право власності, виданих Таращанською районною державною адміністрацією 22 травня 2006 року (а.с.45).
Проте, з копії технічного паспорта, виготовленого 22 вересня 2025 року ТОВ «Мега інвест проєкт» вбачається, що технічна інвентаризація здійснена щодо житлового будинку садибного типу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що не відповідає даним, зазначеним у правовстановлюючому документі, яким підтверджується право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.85-89).
Згідно з відомостями інвентаризаційної справи № 881, заведеної Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації, вбачається, що зазначена справа заведена на житловий будинок АДРЕСА_2 (а.с.21-22).
Згідно з довідкою про належність будівель будинковолодіння АДРЕСА_4 , зареєстрованих у реєстровій книзі під реєстровим № 292, книга 2, вбачається, що власником зазначеного будинку з 2002 року по 2005 рік був ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 20.08.2002 року. З 28.12.2005 року власником будинку була Дочірня компанія НАК «Нафтогаз України» - «Укртрансгаз» на підставі договору купівлі-продажу № 3828. З 22.05.2006 року, власниками будинку на даний час є ОСОБА_2 – одна друга частка у праві власності та ОСОБА_1 – одна друга частка у праві власності, на підставі свідоцтва про право власності, виданого Таращанською районною державною адміністрацією 22.05.2006 (а.с.23).
Згідно з рішенням виконавчого комітету Ківшоватської сільської ради № 1079 від 10 липня 2002 року, ухваленим на підставі рішення засідання виконкому від 03 червня 2001 року №421, вбачається, що, розглянувши заяву ОСОБА_3 та керуючись вимогами Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року, статтею 30 пунктом 10, а також Інструкцією Держбуду України від 09.06.1998 року «Про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб», виконавчим комітетом прийнято рішення про визнання за ОСОБА_3 права приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_4 . Також із зазначеного рішення вбачається, що об`єктом права власності є житловий будинок як окремий об`єкт нерухомого майна (а.с.25).
05 серпня 2002 року виконавчим комітетом Ківшоватської сільської ради було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок на ім`я ОСОБА_3 , у якому зазначено, що об`єктом права власності є житловий будинок у АДРЕСА_4 , загальною кількістю один будинок, на праві приватної власності (а.с.26).
Як убачається з реєстраційного напису на правовстановлювальному документі, 01 серпня 2002 року житловий будинок було зареєстровано в Білоцерківському бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_3 , про що внесено запис до реєстрової книги № 2 за реєстровим № 292 (а.с.27).
Відповідно до копії довідки виконкому Ківшоватської сільської ради № 2318 від 15 листопада 2005 року вбачається, що ОСОБА_3 є власником житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_3 (а.с.28). 
02 грудня 2005 року Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації видано витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 9152481, згідно з яким зареєстрованим об`єктом нерухомого майна є житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 78,0 кв. м, житловою площею 48,4 кв. м, 1968 року побудови, реєстраційний номер 13034879. Власником зазначений ОСОБА_3 на праві приватної власності у частці 1/1, на підставі свідоцтва про право власності від 05 серпня 2002 року (а.с.29).
28 грудня 2005 року між ОСОБА_3 та Дочірньою компанією Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» - «Укртрансгаз» було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , за номером 2-А. Умови договору передбачали оплату вартості об`єкта та передання права власності на житловий будинок покупцю (а.с.31-32).
Факт укладення договору купівлі-продажу підтверджується витягом із Державного реєстру правочинів № 1991948 від 30 грудня 2005 року, відповідно до якого правочин зареєстровано за номером 1099556 як договір купівлі-продажу, продавцем зазначено ОСОБА_3 , покупцем - ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України». У витязі визначено, що предметом договору є житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта 13034879 (а.с.33-34).
22 березня 2006 року ОСОБА_3 подав заяву, в якій підтвердив факт повного проведення розрахунку за договором купівлі-продажу житлового будинку та відсутність будь-яких матеріальних претензій до ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України». Достовірність підпису ОСОБА_3 на заяві була посвідчена 22 березня 2006 року приватним нотаріусом Таращанського районного нотаріального округу С.П. Швецем, що зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за № 716 (а.с.35).
30 березня 2006 року на підставі зазначеного договору купівлі-продажу Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації проведено державну реєстрацію права власності на зазначений житловий будинок за Дочірньою компанією «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України», що підтверджується витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 10256677 від 30 березня 2006 року. У витязі зазначено, що тип об`єкта - будинок, реєстраційний номер 13034879, адреса: АДРЕСА_3 , форма власності - державна, частка 1/1, підстава виникнення права - договір купівлі-продажу № 3828 від 28 грудня 2005 року. Право власності зареєстровано у реєстровій книзі № 2, запис № 292 (а.с.30).

Згідно з витягом Білоцерківського міжміського бюро технічної інвентаризації від 01.06.2006 об`єкт нерухомості, розташований за адресою АДРЕСА_3 , зареєстровано як житловий будинок. Власниками по 1/2 частки зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Таращанською районною державною адміністрацією 22.05.2006 року (а.с.45).
Виконавчим комітетом Ківшоватської сільської ради 18 квітня 2006 року прийнято рішення № 24 про безоплатне прийняття житлового будинку у комунальну власність територіальної громади та видачу ордера на вселення ОСОБА_1 та її дочці ОСОБА_2 . У виданому 03 травня 2006 року ордері зазначено, що особам надано право зайняття житлового приміщення у житловому будинку за вказаною адресою (а.с.41-42).
Разом з тим, у наказі № 43 управління економіки Таращанської районної державної адміністрації від 22 травня 2006 року в процесі оформлення приватизації об`єкт зазначено як квартира. Вказаний тип об`єкта було зазначено й у свідоцтві про право власності від 22 травня 2006 року (а.с.43-44).

20.10.2025 позивачі звернулися до державного реєстру право на нерухоме майно виконавчого комітету Таращанської міської ради із заявою про проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок садибного типу АДРЕСА_1 .
Проте, державним реєстратором 23.10.2025 винесено рішення № 81500840 про відмову в проведенні реєстраційних дій у зв`язку з тим, що заявники звернулися із заявою про реєстрацію права власності на житловий будинок садибного типу, однак свідоцтво про право власності подано на квартиру, що є різними типами об`єкту нерухомого майна; також заявниками не надано рішення щодо зміни чи коригування адреси відповідно до Закону України «Про регулювання містобудувної діяльності» чи документа про присвоєння завершеному будівництвом об`єкту адреси без застосування Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. (а.с.19-20).
Відповідно до копії довідки Ківшоватського старостинського округу виконавчого комітету Таращанської міської ради № 491-5-3 від 26.11.2025, згідно рішення сесії міської ради № 5410-30-VIII від 29.11.2020, АДРЕСА_4 перейменовано на АДРЕСА_1 , та згідно рішення сесії міської ради № 6259-43-VIII від 27.06.2023 житловому будинку присвоєно нову юридичну адресу: АДРЕСА_5 (а.с.46).
Відповідно до виписки з погосподарської книги № 482-5-3 від 26.11.2025, житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 , рік побудови будинку - 1968, загальна площа будинку - 77,6 кв.м., житлова - 47,8 кв.м. У документі також зазначено наявність господарських споруд та земельної ділянки площею 0,25 га, яка перебуває у власності ОСОБА_2 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЯИ №650970, кадастровий номер 3224481901:01:009:0013 (а.с.47).
З метою з`ясування можливості позасудового врегулювання питання представник позивачів – адвокат Поліщук Р.А. 26 січня 2026 року звернувся до Білоцерківської районної державної адміністрації з адвокатським запитом вих. № 03-26, поданим у порядку статтей 20, 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». У запиті було поставлено питання щодо надання копій документів, які стали підставою для видачі свідоцтв про право власності від 22.05.2006 року, а також щодо наявності або відсутності у відповідача повноважень на внесення змін до раніше виданих правовстановлюючих документів чи їх перевидану з метою усунення виявлених розбіжностей (а.с.61-63).
05 лютого 2026 року відповідачем надано письмову відповідь № 06-23/468, якою підтверджено наявність в архівному фонді документів, що стали підставою для видачі свідоцтва від 22.05.2006 року, зокрема наказу № 43 Управління економіки Таращанської районної державної адміністрації від 22.05.2006 року та матеріалів приватизаційної справи. Водночас у цій же відповіді зазначено, що стаття 19 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» не передбачає повноважень щодо внесення змін до раніше виданих правовстановлюючих документів або видачі нових документів на об`єкти нерухомого майна (а.с.64-71).

Відповідно до технічного паспорта загальна площа будинку становить 77,6 кв. м, житлова площа 47,8 кв. м, рік основного будівництва 1968, з подальшими добудовами. Будинок складається з веранди, кухні, коридору, чотирьох житлових кімнат, санвузлу, а також містить прибудови, функціонально пов`язані з основною будівлею.
На території присадибної земельної ділянки розташовані господарські будівлі та споруди, а саме погріб (частково розташований під житловим будинком), декілька сараїв, вбиральня, огорожа, ворота, хвіртка та колодязь. Земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер 3224481901:01:009:0013, перебуває у власності ОСОБА_2 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЯИ № 650970 (а.с.51-60).
Згідно звіту про проведення незалежної оцінки домоволодіння від 01.12.2025, ринкова вартість житлового будинку садибного типу загальною площею 77,6 кв. м (житловою площею 47,8 кв. м, допоміжною площею 29,8 кв. м) та будівлі і споруди господарського і побутового призначення по АДРЕСА_1 становить 378 979,00 грн (а.с.72-102).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У пункті 1 частини другої зазначеної статті передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України).
Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. (ч. 1 ст. 317 ЦК України).
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 321 ЦК України).
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає прямо із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом (ст. 328 ЦК України).
Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

У постанові від 19.05.2020 у справі № 916/1608/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 ЦК України, слід враховувати, що за змістом вказаної норми права судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його. Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно. Позивачем у такому позові може бути суб`єкт, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку із наявністю щодо цього права сумнівів з боку третіх осіб чи необхідністю одержати правовстановлюючі документи. Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). У вказаній справі Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що правило за аналогією закону (а саме, статті 392 ЦК України) має застосовуватися не тільки у випадках, коли власник втратив документ, який засвідчує його право власності, а й у випадках, коли наявні в нього документи не дають змоги беззаперечно підтвердити своє право власності на нерухоме майно, але лише за умови, що право на майно не зареєстроване за іншою особою.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Право на інтерес теж по суті захищається статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.
Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ втручання держави в право власності на житло повинне відповідати критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном у розумінні Конвенції.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.07.2023 у справі № 912/2797/21 наголосила, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. З іншого боку, як зазначила ВП ВС, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
На підставі викладеного, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачами було доведено належними та допустимими доказами їх право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що є складовими частинами домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Керуючись статтями 16, 316, 317, 321, 328, 392 ЦК України, статтями 2, 5, 12, 19, 76, 77, 81, 82, 128, 133, 141, 223, 247, 263-265, 268, 273-283, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Білоцерківської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Таращанська міська рада, про визнання права власності на житловий будинок – задовольнити у повному обсязі.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на одну другу частину житлового будинку садибного типу 1968 року побудови, загальною площею 77,6 кв.м, житловою площею 47,8 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами (погріб, сараї, вбиральня, огорожа, ворота, хвіртка, колодязь), що є складовими частинами домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , набуте на підставі свідоцтва про право власності від 22.05.2006 року, виданого Таращанською районною державною адміністрацією на підставі наказу № 43-Ж від 22.05.2006.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на одну другу частину житлового будинку садибного типу 1968 року побудови, загальною площею 77,6 кв.м, житловою площею 47,8 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами (погріб, сараї, вбиральня, огорожа, ворота, хвіртка, колодязь), що є складовими частинами домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , набуте на підставі свідоцтва про право власності від 22.05.2006 року, виданого Таращанською районною державною адміністрацією на підставі наказу № 43-Ж від 22.05.2006.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення,якщо така адреса відсутня.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування (для юридичних осіб), ім`я (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП
 НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;
позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП
 НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;
відповідач: Білоцерківська районна державна адміністрація Київської області, ЄДРПОУ 19425498, місцезнаходження: вул. Ярослава Мудрого, 2, м. Біла Церква, Київська область:
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Таращанська міська рада, Таращанська міська рада, ЄДРПОУ 04054955, місцезнаходження: Героїв Чорнобиля, 1, м. Тараща, Білоцерківський район, Київська область.
Повний текст рішення складено та підписано 07.05.2026.

Головуючий:	В.  І.  Зінкін