справа № 361/1300/21
провадження № 1-кп/361/292/24
03.06.2026

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 червня 2026 року         м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді –  ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
прокурора – ОСОБА_3 ,
потерпілого – ОСОБА_4 ,
представника потерпілого – адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого – ОСОБА_6 ,
захисника – адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020110130002963 від 15 грудня 2020 року, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, громадянина України, із середньою освітою, працюючого водієм автотранспортних засобів у ТОВ «Фенікс-Карго», одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину – ОСОБА_8 , 2009 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
06 грудня 2020 року приблизно о 03 год. 30 хв. ОСОБА_6 перебував біля буд. № 1 по вул. Київська в м. Бровари Київської області, де між ним та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході якого в ОСОБА_6 виник умисел, направлений на спричинення тілесного ушкодження ОСОБА_4 .
Того ж дня, а саме 06 грудня 2020 року приблизно о 03 год. 40 хв. ОСОБА_6 , реалізуючи свій умисел, направлений на спричинення тілесного ушкодження ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будинку № 1 по вул. Київська в м. Бровари Київської області, неподалік зупинки громадського транспорту «Вітерець», на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , наздогнав останнього та, перебуваючи за його спиною, тримаючи в руці предмет, ззовні схожий на цеглину, ОСОБА_6 здійснив один удар в область голови потерпілого ОСОБА_4 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, багатофрагментарного перелому кісток склепіння черепа, епідуральну гематому об`ємом приблизно 80 куб. см, забій головного мозку, забійну рану лобно-тім`яної області, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. 
У судовому засіданні  ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, під час судового розгляду визнав частково, хоча на початку такого не визнавав. Цивільний позов  ОСОБА_4  визнав в частині стягнення майнової шкоди в сумі 36 285,91 грн та моральну шкоду в сумі 80 тис. грн.
При цьому суду показав, що він зі своїми друзями – подружжям ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в ніч з 05 на 06 грудня 2020 року відпочивали в сауні «З легким паром» в м. Бровари Київської області. Приблизно біля 03 год. ночі 06 грудня 2020 року коли вони вийшли на рецепцію сауни, то до них підійшов потерпілий ОСОБА_4 , якого він раніше не знав, і ще один чоловік. Після чого потерпілий з нецензурними словами звернувся до нього, запитавши як сауна, на що він також відповів нецензурно, що погана. Пізніше він зі своїми друзями (разом їх було троє) вийшов із сауни з наміром повертатися додому, так як жили недалеко, проте біля АЗС до них підійшов потерпілий зі своїм знайомим, та між ними почалася бійка. ОСОБА_11 в цей час зайшла до магазину на АЗС, щоб придбати цигарки, тому початок бійки не бачила. Першим із нецензурними висловами напав чоловік на ОСОБА_12 , потім потерпілий ОСОБА_4 – на нього, поваливши його на землю. Більше там нікого не було. Потім до них підбігла ОСОБА_13 , після чого ОСОБА_14 побіг в напрямку вулиці Київської до транспортної зупинки, і всі за ним туди ж побігли. Він, вставши на ноги, побіг за всіма слідом. Бачив як на зупинці між ними теж була бійка, він тоді підібрав цеглину і кинув в бік транспортної зупинки з наміром припинити бійку. Проте наміру завдати саме ОСОБА_4 удару цією цеглиною в нього не було, він у нього не цілився. Після того, як цеглина попала в голову ОСОБА_4 і він впав, то ОСОБА_13 підбігла до нього і тримала йому голову. Приблизно через хвилину приїхали працівники поліції, яких викликала ОСОБА_13 . Тоді ж працівники поліції викликали невідкладну швидку медичну допомогу. По приїзду медичних працівників останні оглянули ОСОБА_4 , який в той час відмовився від госпіталізації. Працівники поліції їх всіх опитали і вони розійшлися по домівках. Пізніше ОСОБА_13 і ОСОБА_10 зверталися за медичною допомогою, а він не звертався до лікарні, так як мав певні травмування після цієї події, до поліції ніхто з них не звертався. Також суду обвинувачений показав, що коли він був у сауні, то вживав невелику кількість слабоалкогольного напою – пива. Він не викликав швидку медичну допомогу в день події, бо в той час був без телефону.
Під час надання показань суду обвинувачений зазначив, що він усвідомив, що був не правий, проте його спровокували на бійку, за час судового розгляду зробив для себе відповідні висновку, обіцяв суду, що такого більше не повториться, просив не позбавляти його волі, а дати іспитовий термін. Також обвинувачений під час останнього слова попросив вибачення в потерпілого. Крім того, обвинувачений суду показав, що протягом всього судового розгляду він ні до адміністративної, ні до кримінальної відповідальності не притягувався, намагався після судового засідання зі своїм захисником вирішити питання щодо відшкодування потерпілому грошових коштів, проте останній не погодився на його пропозицію.
В судовому засіданні допитаний потерпілий ОСОБА_4  показав, що з обвинуваченим не був знайомий, проте добре його запам`ятав. 06 грудня 2020 року близько 01 год. ночі він зі своїм другом зайшов до приміщення сауни, що у АДРЕСА_2 . У той час із сауни до адміністратора вийшла компанія обвинуваченого ОСОБА_6 . Їх було троє: обвинувачений, ще один чоловік та жінка. При цьому біля рецепції сауни виникла між ними та компанією ОСОБА_6 словесна перепалка, так як його друг - ОСОБА_15 спитав у них, чи вони добре попарилися, на що останні відповіли нецензурною лексикою. Для уникнення конфлікту він зі своїм другом вийшли із приміщення, направляючись до АЗС. Проте компанія ОСОБА_6 почала їх наздоганяти, після чого розпочалася бійка. Пояснив, що біля АЗС першим наніс удар його друг ОСОБА_15 , проте не пам`ятає, кому саме і через кого. Також він не може пояснити, чому ОСОБА_15 почав бити. Знає, що ОСОБА_6 бився з його другом ОСОБА_15 біля АЗС, а він бився з іншим чоловіком із компанії ОСОБА_6 . Потерпілий пояснив, що першим нікого не бив. Де була жінка у той час, як чоловіки билися на АЗС, він не знає. Йому не відомо, чи викликала жінка поліцію. Показав суду, що на АЗС ніхто на землі не лежав. Бійка по часу тривала приблизно 10 хвилин. Чому жінка викликала поліцію йому не відомо. Жінку ніхто не чіпав, тілесних ушкоджень їй не наносили. При цьому він жінку на АЗС не бачив, пояснивши, що було темно, як і не бачив, чи була ця жінка на зупинці. Після бійки на АЗС він із другом почали тікати до транспортної зупинки, попереду біг його друг, а за ним він. Коли він тікав, то обвинувачений ОСОБА_6 його наздоганяв. При цьому, добігаючи до зупинки та піднімаючись догори сходами, він озирнувся та побачив, що в руках в обвинуваченого була цеглина, яку останній підняв. Коли ОСОБА_6 наніс йому удари цеглиною в область голови, він відчув різкий головний біль та втратив свідомість. У свою адресу словесних погроз від обвинуваченого не чув. Потерпілий ОСОБА_4 суду також пояснив, що в ту ніч із ними був ще один їхній друг, який сидів весь час в автомобілі, чи бачив останній, яким саме чином відбувалася бійка, йому не відомо. Автомобіль весь час був біля входу на парковці приміщення сауни «З легким паром». Потерпілий пояснив, що друг на автомобілі, після нанесення йому удару обвинуваченим, відвіз його до Броварської міської лікарні, де йому надали допомогу, зашивши голову. Також пояснив, що коли прийшов до тями, то була вже поліція і швидка медична допомога. Із компанії обвинуваченого швидка медична допомога нікого не забирала. Пояснив, що не знає чи його батько намагався вирішити із обвинуваченим мирним шляхом цей конфлікт. Також він не знає, чи був ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння.
Свідок сторони обвинувачення ОСОБА_15 суду показав, що з потерпілим має дружні відносини, з обвинуваченим раніше не знайомий. У грудні 2020 року він з компанією, в якій також був потерпілий ОСОБА_4 , поїхали до сауни в м. Бровари Київської області, перед цим він та ОСОБА_4 вживали алкогольні напої, особисто він випив дві пляшки пива. Він з ОСОБА_4 зайшли туди, щоб дізнатися ціни, а їхній друг ОСОБА_16 залишився в автомобілі та чекав на них. Згодом на рецепцію сауни вийшла компанія ОСОБА_6 , з якими зав`язалася розмова. Потім вони вийшли на вулицю, компанія ОСОБА_6 була біля АЗС, де між ними виникла бійка. Чому почалася бійка він не знає, як і те, хто перший почав наносити удари. В компанії ОСОБА_6 був обвинувачений, ще один хлопець та дівчина. Під час бійки вони стали тікати на транспортну зупинку. Коли він біг, то обернувся і побачив, як ОСОБА_6 підняв цеглину і біг за ними із нею. Потім обвинувачений жбурнув цю цеглиною у ОСОБА_4 , попавши йому в голову, останній впав та втратив свідомість. Про те хто саме викликав швидку медичну допомогу та працівників поліції йому не відомо.
Свідок сторони обвинувачення ОСОБА_16 суду показав, що з потерпілим має дружні відносини, з обвинуваченим раніше не знайомий. Вкінці грудні 2020 року, точної дати він не пам`ятає, він з ОСОБА_15 приїхали до ОСОБА_4 в м. Бровари Київської області, відпочивали, потерпілий та ОСОБА_15 вживали алкогольні напої, він – ні, оскільки був за кермом транспортного засобу. Потім вирішили випити каву, під`їхали до закладу – сауна, ОСОБА_15 та ОСОБА_4 пішли в середину, він залишився на них чекати в автомобілі. Потім почув крики, вийшовши з автомобіля побачив, як всі б`ються, після чого побігли на транспортну зупинку. При цьому бачив, як ОСОБА_6 підняв цеглину і кинув її в бік ОСОБА_4 , останній впав на землю. Хто викликав працівників поліції та медичну допомогу йому не відомо.
В судовому засіданні допитано свідка сторони обвинувачення ОСОБА_17 , яка показала, що 05 грудня 2020 року працювала адміністратором в сауні «З легким паром» по вул. Київській в м. Бровари Київської області. Ввечері прийшли відпочивати ОСОБА_6 з компанією, потім зайшли ОСОБА_4 з особою чоловічої статі, які запитали про ціни на відпочинок та вільний час. Розмову між цими чоловіками вона не пам`ятає, чула, що між ними була словесна перепалка, після чого вони вийшли із закладу. Потім вона чула жіночий крик, бачила як вони всі бігли на транспортну зупинку до вул. Київській в м. Бровари Київської області, де ОСОБА_6 замахнувся і впав потерпілий ОСОБА_4 .
Також в судовому засіданні була допитана свідок сторони захисту, зокрема ОСОБА_18 , яка показала, що в грудні 2020 року вона замовила сауну по АДРЕСА_2 , куди вона, її чоловік ОСОБА_14 і ОСОБА_19 прийшли після 23 год. та були десь до 03 год. ночі. Коли вони вийшли, то вона з ОСОБА_6 чекали ще на її чоловіка, до них підійшов потерпілий ще з одним кремезним чоловіком і запитали в ОСОБА_6 : «Як сауна?», на що останній відповів, що погана, бо холодна. Потім вони вийшли з приміщення сауни, вона пішла до магазину на АЗС купити цигарок, почула голосні крики. Згодом побачила, що її чоловік лежить на землі, його бив ногами кремезний чоловік, а ОСОБА_20 бив потерпілий ОСОБА_4 . Вона намагалася припинити бійку, тоді її потерпілий ОСОБА_4 вдарив у щелепу та ногою в обличчя, коли вона хотіла його відштовхнути від ОСОБА_21 . Після цього вона почала викликати працівників поліції, які приїхали через 15-20 хвилин, коли вони всі були вже на зупинці біля дороги по вул. Київській. Її чоловік вирвався і побіг туди, за ним побіг кремезний чоловік, потім вона, тоді біг потерпілий ОСОБА_4 , останнім біг ОСОБА_6 . Після приїзду працівників поліції, їх було опитано, викликано швидку медичну допомогу, від госпіталізації всі відмовилися, у її чоловіка брови кровоточили, вони викликали таксі і поїхали до лікарні, де зробили рентген голови і зашили брову, крім того, її чоловіку також встановили діагноз струс головного мозку. У неї був забій щелепи, гематоми по тілу, оскільки її вдарив потерпілий ОСОБА_4 , близько трьох неділь вона не могла відкрити рот, їла через трубочку через травму щелепи. У поліцію по факту її побиття вона не звернулася, бо у неї була маленька дитина і не було часу ходити до відділку поліції. На її думку, її чоловік побіг на транспортну зупинку до дороги по вул. Київській, яка мала освітлення ліхтарів та, де більше їздять машин, щоб отримати допомогу. Вона бачила як ОСОБА_6 кинув камінь біля зупинки в їхній натовп, де ще продовжувалася бійка між її чоловіком та кремезним чоловіком, камінь також міг попасти і в неї, проте попав у потерпілого ОСОБА_4 .
Крім того, в судовому засіданні досліджено такі письмові докази, а саме:
- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, згідно з яким 15 грудня 2020 року ОСОБА_4 звернувся в органи поліції із заявою, в якій просить притягнути до кримінальної відповідальності осіб, які 06 грудня 2020 року приблизно о 03 год. 50 хв., перебуваючи біля магазину «Керхер» по вул. Київська, 1 в м. Бровари Київської області, завдали йому тілесних ушкоджень та фізичного болю;
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15 грудня 2020 року та довідка до нього, згідно з яким потерпілий ОСОБА_4 впізнав на фотознімку ОСОБА_6 ;
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15 грудня 2020 року та довідка до нього, згідно з яким свідок ОСОБА_15 впізнав на фотознімку ОСОБА_6 ;
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15 грудня 2020 року та довідка до нього, згідно з яким свідок ОСОБА_16 впізнав на фотознімку ОСОБА_6 ;
- висновок експерта КЗКОР «Київське обласне бюро судово-медичних експертиз» № 06, згідно з яким при судово-медичній експертизі по медичній документації на ім`я ОСОБА_4 виявлені: закрита черепно-мозкова травма, багатофрагментарний перелом кісток склепіння черепа, епідуральна гематома об`ємом приблизно 80 куб. см, забій головного мозку, забійна рана лобно-тім`яної області. Виявлені тілесні пошкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпечності для життя. Тілесні ушкодження могли утворитись у строк, вказаний у постанові 06 грудня 2020 року. Враховуючи характер та розташування тілесних пошкоджень, дані матеріалів справи, закрита черепно-мозкова травма могла утворитись від дії тупого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею контакту, від одного удару цеглиною в праву половину голови; утворення тілесних пошкоджень у ОСОБА_4 при падінні з висоти власного зросту малоймовірне; тілесні пошкодження можуть відповідати показам потерпілого ОСОБА_4 ; тілесні пошкодження могли утворитись при обставинах, які потерпілий ОСОБА_4 зазначив при слідчому експерименті та могли утворитись при обставинах, які свідки ОСОБА_22 та ОСОБА_16 зазначили у слідчому експерименті.
- протокол проведення слідчого експерименту від 14 січня 2021 року та переглянутого в судовому засіданні відеозапису, згідно з якими слідує, що потерпілий ОСОБА_4 на місці відтворив дії, обставини події, механізм спричинення йому ударів та показав, як за ним біг обвинувачений до зупинки громадського транспорту;
- протокол проведення слідчого експерименту від 14 січня 2021 року та переглянутого в судовому засіданні відеозапису, згідно з якими слідує, що свідок ОСОБА_15 на місці відтворив дії та обставини події;
- протокол проведення слідчого експерименту від 14 січня 2021 року та переглянутого в судовому засіданні відеозапису, згідно з якими слідує, що свідок ОСОБА_16 на місці відтворив дії та обставини події.
В судовому засіданні також були досліджені письмові документи, що характеризують особу обвинуваченого.
Отже, оцінюючи наведений доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов такого.
Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ч. 1 ст. 85 КПК України).
Зокрема, оцінюючи показання потерпілого, суд враховує те, що між ним та обвинуваченим ще до бійки виникла словесна перепалка, однак суд критично відноситься до показань ОСОБА_4 в частині того, що він першим на обвинуваченого не нападав та не бив його, оскільки такі покази не узгоджуються з показами свідка ОСОБА_23 , яка бачила, як саме потерпілий бив обвинуваченого біля АЗС. Покази свідка ОСОБА_23 не викликають у суду сумніву, підстав сумніватися в правдивості показів цього свідка у суду немає, оскільки саме вона, побачивши в діях чоловіків небезпеку для життя та здоров`я, викликала працівників поліції по факту розпочатої бійки на АЗС.
Покази свідка ОСОБА_15 про те, що він першим не розпочинав бійку суд вважає неправдивими, так як вони не узгоджуються з показами самого потерпілого, який підтвердив, що першим почав наносити удари сам ОСОБА_15 , як і показами обвинуваченого.
З досліджених у судовому засіданні фактичних обставин, судом встановлено, що між компанією обвинуваченого ОСОБА_6 та компанією потерпілого ОСОБА_4 виникли словесні непорозуміння, які призвели в подальшому до бійки, першим яку розпочав ОСОБА_15 , що підтверджується показаннями як самого потерпілого, так і обвинуваченого, підстав сумніватися у цьому не вбачається.
Суд, по закінченні з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, поставив на обговорення питання чи бажають сторони доповнити судовий розгляд та чим саме. Будь-яких клопотань щодо доповнення чудового розгляду від учасників судового провадження не надійшло.
Таким чином, слід зазначити, що судом в межах повноважень, визначених ч. 3 ст. 26 КПК України, були створені всі необхідні умови та вжиті всі можливі заходи для реалізації стороною обвинувачення та захисту своїх процесуальних прав, в тому числі права відстоювати свою правову кваліфікацію і надавати докази на її обґрунтування та для повного і об`єктивного з`ясування обставин на підставі наданих сторонами доказів.
Наведені у вироку докази є належними, допустимими, достовірними, узгоджуються між собою, є послідовними та достатніми для доведення винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину.
Суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_6 , які були ним висловлені на початку судового розгляду, що він вину не визнає, оскільки вони повністю спростовуються матеріалами справи в сукупності.
Обов`язковою ознакою складу злочину, передбаченого ст. 121 КК України, є наявність вини особи у формі прямого чи непрямого умислу на спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень. Тобто особа повинна передбачати суспільно небезпечні наслідки своїх дій і бажати їх настання (прямий умисел) або ж хоча і не бажати, але свідомо припускати настання цих наслідків (непрямий умисел). При цьому питання про умисел вирішується виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.
Так, умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження (ст. 121 КК України) з об`єктивної сторони характеризується протиправним посяганням на здоров`я іншої людини, шкідливими наслідками, що настали для здоров`я потерпілого у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, встановленням причинного зв`язку між зазначеним діянням та наслідками.
Із фактичних обставин цього кримінального провадження встановлено, що обвинувачений на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин завдав тяжких тілесних ушкоджень цеглиною потерпілому, хоча прямого умислу на таке і не мав, коли кидав цеглину в бік транспортної зупинки, де перебували люди. 
Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Підстав відповідно до частини третьої статті 337 КПК України для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.
Відтак, суд, за внутрішнім переконанням, дійшов висновку про те, що встановлені судом обставини дозволяють ухвалити обвинувальний вирок щодо обвинуваченого  ОСОБА_6 .
Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.
Так, обвинувачений хоч на початку судового розгляду і не визнавав своєї вини, проте наразі показав, що він засуджує власну поведінку, бажає виправити наслідки, намагався укласти з потерпілим договір про майбутню виплату грошових коштів, оскільки має малу заробітну плату та на утриманні хвору матір, відтак наразі не може відшкодувати потерпілому завдану шкоду. Однак потерпілий відмовився від укладення такого договору.
Щире каяття – це не формальна вказівка на визнання своєї вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, приймає рішення більш не вчиняти злочинів.
Так, суд дійшов висновку, що обвинувачений у даній конкретній справі щиро розкаюється у вчиненому, критично оцінює свою поведінку, за час судового розгляду (біля п`яти років) не притягувався ні до адміністративної, ні до кримінальної відповідальності.
Обставинами, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.
При цьому суд не погоджується з доводами представника потерпілого про наявність такої обтяжуючої обставини як вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, оскільки крім показань самого обвинуваченого про вживання ним слабоалкогольного напою перед подією іншими доказами у справі не підтверджено.
Призначаючи міру покарання ОСОБА_6 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, особу обвинуваченого, який офіційно працює, одружений, на утриманні має неповнолітню дитину, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, вчинення даного злочину відбулося в значній мірі в з`язку з протиправною поведінкою потерпілого ОСОБА_4 , відповідно, суд вважає, що як би не поведінка самого потерпілого, даний злочин вчинено не було б, а тому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, - найнижча межа санкції ч. 1 ст. 121 КК України, з можливим звільнення обвинуваченого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та покладенням передбачених ст. 76 КК України обов`язків буде сприяти виправленню обвинуваченого, а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
У справі потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов до ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди у розмірі 36 285,91 грн, моральної шкоди у розмірі 300 тис. грн та 8 тис. грн витрат на правову допомогу.
Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Згідно зі ст. 129 КПК України суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Цивільний позов ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, витрат на правову допомогу підлягає до часткового задоволення.
Зокрема, враховуючи повне визнання майнової шкоди обвинуваченим в розмірі 36 285,91 грн, відтак позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.
Щодо відшкодування моральної шкоди, то на переконання суду, в цій частині позов підлягає до часткового задоволення.
Згідно з ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Суд, з`ясував, чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі потерпілий оцінює заподіяну шкоду та з чого при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Безумовно, потерпілий внаслідок протиправних дій обвинуваченого зазнав моральні страждання шляхом отримання тяжких тілесних ушкоджень, пройшов курс лікування. Проте суд, керуючись засадами розумності, виваженості та справедливості, враховуючи характер, обставини скоєного правопорушення, як і те, що завдана шкода йому виникла внаслідок в тому числі і дій з боку самого потерпілого, чому передував конфлікт з обвинуваченим, вважає за можливе стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого моральну шкоду в розмірі 100 тис. гривень.
Щодо витрат на правову допомогу в розмірі 8 000,00 грн, то дані вимоги підлягають до повного задоволення, з огляду на таке.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу.
У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати (ч. 1 ст. 124 КПК України).
Враховуючи те, що у справі ухвалюється обвинувальний вирок, а потерпілий документально підтвердив, що він поніс витрати на правову допомогу (договір № 21/12/20 про надання правової допомоги від 21 грудня 2020 року, квитанція № 3310384 від 21 грудня 2020 року про оплату 8 000,00 грн послуг з правової допомоги), що є процесуальними витратами, відтак такі витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого.
Речові докази вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати на проведення судових експертиз у справі відсутні.
Запобіжний захід ОСОБА_6 судом не обирався.
Керуючись ст. ст. 100, 118, 124, 128-129, 368, 370, 371, 373-377 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6  визнати винуватим у вчиненні кримінального парвопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.
На підставі статті 75 КК України звільнити  ОСОБА_6  від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
Відповідно до статті 76 КК України в період іспитового строку покласти на  ОСОБА_6  виконання наступних обов`язків:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди, витрат на правову допомогу задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4  36 285 (тридцять шість тисяч двісті вісімдесят п`ять) гривень 91 коп. у рахунок відшкодування майнової шкоди та 100 000 (сто тисяч) гривень 00 коп. у рахунок відшкодування моральної шкоди, 8 000 (вісім тисяч) гривень 00 коп. витрат на правову допомогу.
Речові докази: 
- три диска DVD-R, які приєднано до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. 

Суддя:    ОСОБА_1