Справа № 642/1919/26
Провадження № 1-кп/642/352/26
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року м. Харків
Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
за участі секретарів судових засідань – ОСОБА_2 ,
прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченого – ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026220830000002 від 11.01.2026 за обвинуваченням 
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхні Рівні Полтавський (Чутівський) район Полтавська область, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, що неодружений, солдата військової частини НОМЕР_1 , на посаді майстра відділення технічного обслуговування бронетанкової техніки взводу технічного забезпечення артилерійського дивізіону, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Так, ОСОБА_4 , проходячи військову службу на посаді стрілець 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 6 стрілецької роти НОМЕР_2 батальйону територіальної оборони дивізіону військової частини НОМЕР_3 ,у званні солдат відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.
Усупереч тому, що солдат достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та скоїв кримінальне правопорушення - злочин за наступних обставин.
Відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, особливо небезпечну психотропну речовину – PVP (Таблиця №I Список №2) віднесено до психотропних речовин, обіг яких заборонено, особливо небезпечну психотропну речовину – PVP (Таблиця №І, список №2) віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» визначено, що діяння, пов`язані із придбанням, зберіганням, перевезенням, збутом психотропних речовин, включених до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 (далі – Переліку), що здійснюються у порушення порядку, встановленого законодавством про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори, є незаконними.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках – у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади. Діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до Таблиці IІ і ІІІ Переліку та прекурсорів, включених до таблиці ІV Переліку здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, крім випадків, передбачених статтею 19 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори».
Згідно зі ст. 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до Таблиці IІ та ІІІ Переліку, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також у цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону. Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», відповідно до Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Списку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року, PVP (Таблиця №І, список №2) віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.
Стаття 13 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» на території України забороняється обіг аналогів наркотичних засобів і психотропних речовин, за винятком їх використання в цілях, передбачених статтями 19 та 20 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори».
Статтею 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» передбачено, що зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у спеціально обладнаних приміщеннях здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на цей вид діяльності. Зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених цим Законом, забороняється.
Абз. 6, 7 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» від 26 квітня 2002 року №4) визначено, що незаконним придбанням наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів необхідно вважати їх купівлю, обмін на інші товари або речі, прийняття як плати за виконану роботу чи надані послуги, позики, подарунка або сплати боргу, привласнення знайденого. Під незаконним зберіганням потрібно розуміти будь-які умисні дії, пов`язані з фактичним незаконним перебуванням наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів чи прекурсорів у володінні винної особи (вона може тримати їх при собі, у будь-якому приміщенні, сховищі або в іншому місці).
Згідно з Таблицею №2 невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженою наказом МОЗ України від 01.08.2000 № 188, у редакції наказу МОЗ України від 29.07.2010 № 634: розмір особливо небезпечної психотропної речовини – PVP від 0,15 грам тягне за собою кримінальну відповідальність, великі розміри від 1,5 до 15,0 грам.
У порушення вищезазначених вимог законодавства солдат ОСОБА_4 ,будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, на посаді стрілець 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 6 стрілецької роти НОМЕР_2 батальйону територіальної оборони дивізіону військової частини НОМЕР_3 в порушення ст. ст. 11, 13, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення-злочині за наступних обставин.
Так, 11.01.2026, точний час у ході судового розгляду встановити не виявилось можливим, військовослужбовець ОСОБА_4 , перебуваючи біля закладу «McDonald’s», розташованого за адресою: вул. Європейська, 187-А, м. Полтава, зустрівся з малознайомим йому чоловіком на ім`я ОСОБА_5 , у якого незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, а саме - PVP.
Після цього ОСОБА_4 розрахувався з останнім готівковими коштами у сумі 2000 грн за придбану особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP.
У подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на незаконне придбання, зберігання та перевезення особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено – PVP, 11.01.2026 ОСОБА_4 з автобусної станції м. Полтава виїхав автобусом у напрямку м. Харків, незаконно перевозячи при собі зазначену психотропну речовину.
Прибувши до автобусної станції м. Харкова, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 149, ОСОБА_4 направився до станції метро «Холодна гора», що розташована за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 148-М, де на платформі станції був зупинений працівником поліції з метою перевірки його поведінки та проведення превентивних заходів відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», спрямованих на виявлення осіб, які можуть мати при собі зброю, вибухові пристрої, наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги або прекурсори.
Цього ж дня, у період часу з 15 год. 31 хв. по 16 год. 24 хв., у приміщенні кімнати поліції, розташованої у вестибюлі станції «Холодна гора» КП «Харківський метрополітен», проведено огляд місця події, під час якого ОСОБА_4 добровільно дістав із внутрішньої кишені куртки поліетиленовий зіп-пакет прозорого кольору з кристалічною речовиною білого кольору, який було вилучено.
Згідно з висновком експерта, вилучена речовина містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено – PVP, загальною масою 3,8035 г.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання та перевезення особливо небезпечної психотропної речовинибез мети збуту, у великих розмірах.
У ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення визнав у повному обсязі. Не заперечував фактичні обставини справи, викладені вище. Зазначив, що в обвинувальному акті правильно зазначені час, спосіб, місце та інші обставини вчинення ним кримінального правопорушення. Також обвинувачений вказав, що по закінченню досудового розслідування у повному обсязі ознайомлений з матеріалами кримінального провадження і не заперечує докази, зібрані в ході досудового розслідування. Крім того, обвинувачений пояснив, що показання надає добровільно.
Враховуючи визнання обвинуваченим своєї вини, а також ним не оспорюються фактичні обставини справи, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив кримінального правопорушення, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого; інші обставини, які характеризують особу обвинуваченого, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням даних, які характеризують його особу. Наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено.
Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.
Зазначене повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності її позиції.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання та перевезення особливо небезпечної психотропної речовинибез мети збуту, у великих розмірах.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
Прокурор під час судових дебатів просив призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих доходів громадян.
Обвинувачений не заперечував щодо призначення вказаного прокурором покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих доходів громадян, що становить 51 000 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.
При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, який раніше в силу ст.89 КК України не судимий, не одружений, не є особою з інвалідністю, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку немає, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працює, однак матеріально спроможний сплатити штраф, його вік та стан здоров`я, репутацію, у зв`язку з чим вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання у виді штрафу в межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.
Щодо ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави належить стягнути процесуальні витрати за проведення судової експертизи дослідження матеріалів речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» № СЕ-19/121-25/1395-НЗПРАП від 20.01.2026 року в сумі 2 674 грн. 20 коп.
Відповідно до вимог статті 374 КПК України суд при постановленні вироку вирішує питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень.
Речовий доказ: кристалічна речовина білого кольору, масою: 3,8035 г. PVP відноситься до особливо небезпечних речовин, яка поміщена до сейф пакету №ICR0039905, та зберігається в камері зберігання речових доказів УЛМТЗ ГУНП в Харківській області, квитанція №3694, після набрання вироком законної сили - знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи дослідження матеріалів речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» № СЕ-19/121-25/1395-НЗПРАП від 20.01.2026 року в сумі 2 674 грн. 20 коп (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) грн. 20 коп.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Холодногірський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1