Справа № 357/21578/25
Провадження № 2/357/26/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2026 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А.Ю., при секретарі Козубенко Я.С.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2025 року представник позивача через систему «Електронний суд» звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 186 572,75 грн, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.
Позов обґрунтовано тим, що 12.07.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено електронний договір № 4805406 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Позичальник свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконав, однак останній свої зобов`язання щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав. ТОВ «Лінеура Україна» відступив ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.
06.01.2026 ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні 03.03.2026, вирішено здійснювати розгляд (формування та зберігання) справи в змішаній (паперовій та електронній) формі, витребувано від АТ КБ «ПриватБанк» інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки НОМЕР_1 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), а також підтвердження факту зарахування коштів 12.07.2024 на дану платіжну картку банком-емітентом якої є АТ КБ «ПриватБанк», у сумі 29 900 грн, за ініціативою ТОВ «Лінеура Україна» (код ЄДРПОУ 42753492) через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «Пейпек».
26.01.2026 на адресу суду надійшли витребувані докази. 
30.10.2025 на адресу суду від представника ОСОБА_1 - адвоката Павлецької М.А., надійшов відзив на позов, в обґрунтування якого зазначено про часткове визнання позову, а саме тіла кредиту в розмірі 29 899,96 грн. З приводу стягнення відсотків за користування позикою вказано, що їх розмір не повинен перевищувати 1% у день, а також те, що відповідач є військовослужбовцем, тому за час проходження військової служби їй не повинні були нараховуватися штрафні санкції, пеня та проценти за кредитним договором, на підставі пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Крім того, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного стану позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Просить частково задовольнити позов.
19.03.2026 представник позивача - ОСОБА_2 , через систему «Електронний суд» подав до суду відповідь на відзив з додатковими обґрунтуваннями позову, зазначивши про особливості укладення електронного договору, щодо умов якого сторони дійшли згоди. Вказано, що Закон № 3498-ІХ не поширюється на спірні правовідносини, а для застосування пільги, пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», позивачу слід було звернутись до кредитора, однак відповідні документи не надавались. Просить задовольнити позов в повному обсязі.
В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності.
Позиція сторін суду зрозуміла з поданих заяв.
Дослідивши матеріали справи суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення.
Судом встановлено наступне.
12.07.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 в електронному вигляді укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4805406, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти в сумі 29 900 грн під 1,5% в день, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Відповідно до п. 1.3 договору строк кредиту 360 днів.
Згідно із п. 9.3 договору, він вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним.
Також між сторонами погоджено таблицю обчислення загальної вартості кредиту за договором № 4805406 від 12.07.2024 (додаток № 1) та паспорт споживчого кредиту.
Згідно з листом АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-260115/29825-БТ від 16.01.2026, платіжна картка НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 та 12.07.2024 підтверджено факт зарахування коштів на дану платіжну картку в сумі 29 900 грн.
31.07.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» укладено договір факторингу № 31/07/2025, згідно з яким останньому передано право грошової вимоги, в тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором № 4805406.
Позивачем на підтвердження вимог надано паспорт споживчого кредиту, інформаційне повідомлення, Правила надання коштів, картку обліку договору, таблицю обчислення загальної вартості кредиту, договір факторингу з додатками.
При вирішенні справи суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;
електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва.
За статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Наявними в матеріалах справи письмовими доказами в їх сукупності підтверджується факт укладання ОСОБА_1 кредитного договору № 4805406 від 12.07.2024 та факт існування за вказаним договором заборгованості внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обов`язків по поверненню кредитних коштів.
Згідно з матеріалами справи у відповідача наявна прострочена заборгованість за кредитним договором № 4805406 від 12.07.2024 у розмірі 186 572,75 грн, з яких: 29 899,96 грн - заборгованість по тілу кредиту; 143 965,29 грн - заборгованість по відсоткам; 12 707,50 грн - штрафні санкції. 
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені у статтях 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору.
При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України.
Перевіривши умови кредитного договору, суд дійшов висновку, що заявлені до стягнення суми по тілу кредитів та проценти, нараховані виходячи із установлених у договорі процентних ставок.
Заперечуючи проти позову, представник відповідача посилається на п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членам їх сімей» та вказує, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем, а тому не повинна сплачувати нараховані відсотки.
Дійсно, відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членам їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
З довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № ГП/25 від 15.10.2025 (форма 5) вбачається, що старший солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом осіб рядового та сержантського складу в ІНФОРМАЦІЯ_2 . У вказаній установі відповідач займає посаду оператора групи бронювання ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається з копії витягу з наказу № 346 від 30.11.2024.
В матеріалах справи також міститься військовий квиток ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 від 08.12.2017.
Разом з тим, з наданих документів не вбачається, що відповідач ОСОБА_1 була призвана на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, а також що вона брала або бере участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України. Також в матеріалах справи відсутні відомості про те, що відповідач зверталась до позичальників та/або позивача у встановленому порядку з відповідним пакетом документів щодо списання відсотків за кредитними договорами. З огляду на вказане, доводи останньої в цій частині судом відхиляються.
Разом з цим, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%, що встановлено ч. 5 ст. 8 Законом України «Про споживче кредитування» зі змінами, внесеними Законом України № 3498-IX від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
Як свідчить зміст розрахунку заборгованості за договором № 4805406 від 12.07.2024, в період з 12.07.2024 по 07.07.2025 позивачем була застосована денна процентна ставка у розмірі 1,5%, що суперечить положенням Закону України № 3498-ІХ. Сума нарахованих процентів за вказаний період склала 143 965,29 грн, в той час як за денною процентною ставкою 1% за 360 днів така сума складатиме 107 639,96 грн (29900х1%х6)+(29899,99х1%354).
Отже, розмір простроченої заборгованості за нарахованими процентами розрахований позивачем підлягає зменшенню та повинен складати 107 639,96 грн. 
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ст. 549 ЦК України).
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З огляду на вказану норму, а також відомості про особу відповідача, суд вважає, що нарахована позивачем неустойка за кредитним договором задоволенню не підлягає.
Враховуючи вищевикладене та оцінюючи наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4805406 від 12.07.2024 у розмірі 137 539,95 грн, з яких: 29 899,96 грн - заборгованість по тілу кредиту; 107 639,96 грн - заборгованість по відсоткам, що утворилася внаслідок неналежного виконання взятих зобов`язань відповідачем.
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правову допомогу, що заявлені позивачем у розмірі 10 000 грн, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 133 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до положень статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Судом встановлено, що разом з позовом представником позивача надано докази на підтвердження розміру витрат на правову допомогу, а саме:
1) договір про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024 між ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» та Адвокатом Столітнім М.М., відповідно п.п. 1.1 адвокат бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу клієнту;
2) заявка № 13891 від 24.11.2025 на виконання доручення по договору № 10/12-2024 від 10.12.2024;
3) акт № 13891 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) за договором № 10/12-2024 від 10.12.2024, складений 22.12.2025 на суму 10 000 грн;
4) свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 9422/10 від 18.09.2020.
З наданих документів вбачається, що під час розгляду даної справи у Білоцерківському міськрайонному суді Київської області зі сторони позивача були понесені та заявлені до стягнення судові витрати на правничу допомогу адвоката Столітнього М.М. в розмірі 10 000 грн, в тому числі: первинна консультація - 440 грн (0,5 год.); дослідження наданих документів - 840 грн (1 год.); аналіз практики - 440 грн (0,5 год.); підготовка декількох позицій - 840 грн (1 год.); письмова юридична консультація - 840 грн (1 год.); проведення дій по отриманню доказів - 840 грн (1 год.); складення позову - 1 640 грн (2 год.); оформлення додатків до позову - 840 грн (1 год.); складення процесуальних документів - 1 640 грн (2 год); представництво інтересів клієнта - 1 640 грн (2 год.).
Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін (ст. 137 ЦПК України).
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на незначну складність справи, ціну позову, обсяг наданої адвокатом правової допомоги та витраченого часу в межах даної справи, велику кількість однотипних позовів в провадженні суду, а також часткове задоволення позову, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимог позивача та стягнення витрат на правову допомогу на суму 4 000 грн, що на думку суду відповідає критеріям реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, є доцільним та справедливим в межах цієї справи.
Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений за подачу позову судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в розмірі 1 785,79 грн (2 422,40 х 73,72%).
Керуючись ст. 13, 81, 141, 258, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за кредитним договором № 4805406 від 12.07.2024 у розмірі 137 539,95 грн, витрати на правничу допомогу в розмірі 4 000 грн та судовий збір в розмірі 1 785,79 грн.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», адреса: вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2, м. Київ, код ЄДРПОУ: 44559822.
Відповідач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його підписання.
Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Суддя 	А. Ю. Цуранов