ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
Іменем України

13 травня 2026 року	м. Дніпро	Справа № 640/14098/22	

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін справу за адміністративним позовом Консорціума «Військово-будівельна індустрія» до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва 29.08.2022 надійшла позовна заява Консорціума «Військово-будівельна індустрія» (далі позивач) до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (далі відповідач), відповідно до якого позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення – рішення від 08.10.2021 № 748230416 про застосування штрафу за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 10% в сумі 25 908,29 грн.
В обґрунтування пред`явленого позову зазначено, що 21.10.2021 на адресу позивача надійшло податкове повідомлення-рішення № 748230416 від 08.10.2021, яким відповідно до акта камеральної перевірки № 72190/Ж5/26-15-04-16-18 від 27.09.2021 встановлено порушення позивачем строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), визначеного пунктом 57.1 статті 57 та пунктом 203.1 статті 203 Податкового кодексу України та на підставі статті 124 Податкового кодексу України за затримку на 908, 879, 848, 877, 847 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 259 082,85 грн зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 25 908,29 грн за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг).
Позивач не погоджується із порядком проведення камеральної перевірки та зауважує, що своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати податків і зборів є предметом виключно документальної перевірки. Крім того, на дату проведення камеральної перевірки діяв карантин, а тому перевірка вчасності сплати платником податку ПДВ підпадає під дію мораторію і є забороненою. 
Спірне податкове повідомлення-рішення винесено на підставі акта № 72190/Ж5/26-15-04-16-18 від 27.09.2021, однак ГУ ДПС у м. Києві було надіслано (вручено) позивачу зазначений акт перевірки разом із спірним податковим повідомленням-рішенням, чим було порушено законні права та інтереси позивача щодо подання заперечень до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, тобто до ГУ ДПС у м. Києві.
Більше того, у відповідності до вимог пункту 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення може бути прийняте керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу тільки протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, чого зроблено ГУ ДПС у м. Києві не було.
Щодо розрахунку штрафних санкцій зазначив, що контролюючим органом не були враховані оплати, здійснені позивачем відповідно до платіжних доручень.
З огляду на вищевикладене, вважає прийняте податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Відповідачем 01.04.2026 надано суду відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено таке.
Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що предметом камеральної перевірки може бути своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах. 
Відтак, камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених пунктом 75.1 статті 75 ПК України, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника, даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість. 
Особливості камеральної перевірки полягають у тому, що для її проведення не потрібен наказ керівника податкового органу або інший спеціальний дозвіл чи направлення, не потрібно згоди платника податків, а також його присутності. Мета камеральної перевірки - виявити в поданій звітності, інших даних систем електронного адміністрування, єдиних реєстрів, арифметичні та/або методологічні помилки, або інші відомості, які призвели до заниження або завищення податкового зобов`язання чи інших порушень. 
Камеральній перевірці підлягає уся податкова звітність суцільним порядком. Камеральною перевіркою охоплюються лише ті показники документів, які належать до податкової звітності та мають значення для правильності обчислення платником об`єкта оподаткування та суми податку, що підлягає сплаті до бюджету. 
Досліджувані контролюючим органом під час камеральної перевірки питання за своїм змістом охоплюються вжитою у абзаці першому пункту 76.3 статті 76 ПК України конструкцією «камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку».
Консорціум «Військово-будівельна індустрія» подано податкові декларації з податку на додану вартість: 
від 18.02.2019 № 9024548762 граничного терміну сплати податкового зобов`язання 01.03.2019, проте фактична сплата відбувалася із затримкою на 908 календарних днів 25.08.2021; 
від 18.03.2019 № 9049055882 граничного терміну сплати податкового зобов`язання 30.03.2019, проте фактична сплата відбувалася із затримкою на 879 календарних днів 25.08.2021; 
від 16.04.2019 № 9075607314 граничного терміну сплати податкового зобов`язання 30.04.2019, проте фактична сплата відбувалася із затримкою на 848 та 877 календарних днів 25.08.2021 та 23.09.2021; 
від 16.05.2019 № 9101937474 граничного терміну сплати податкового зобов`язання 30.05.2019, проте фактична сплата відбувалася із затримкою на 847 календарних днів 23.09.2021.
Окремої норми щодо перенесення граничного терміну сплати податкового зобов`язання з ПДВ Податковим кодексом України не передбачено.
Платником порушено граничні строки сплати узгодженої суми грошового зобов`язання від 847 до 908 календарних днів, на підставі чого контролюючим органом застосовано штрафну санкцію відповідно до п.124.1 ст.124 ПК України у розмірі 10% на загальну суму 25 908,29 грн.
Відповідно до аналізу нарахувань по ІКП 30 14060100 00 Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) Консорціум «Військово–будівельна індустрія» встановлено що, станом на 01.03.2019 обліковується борг в розмірі 2 883 762,53грн.
Оскільки у Консорціум «Військово – будівельна індустрія» наявна недоїмка, в подальшому кошти, які сплачувалися платником зараховувалися в рахунок погашення податкового боргу (по відповідним термінам сплати) з урахуванням черговості його виникнення.
Отже сплата податку на додану вартість по поданих деклараціях від 18.02.2019 № 9024548762, від 18.03.2019 № 9049055882, від 16.04.2019 № 9075607314, від 16.05.2019 № 9101937474 відбувалася із затримкою від 847 до 908 календарних днів, оскільки платіжним дорученням відбувалося погашення недоїмки за попередні періоди, що відображено в інтегрованій картці платника податку за 2019-2021 роки.
Консорціум «Військово-будівельна індустрія» скористався своїм правом на досудове врегулювання спору подавши скаргу до Державної податкової служби України, за результатами розгляду якої винесено рішення від 20.07.2022 №7548/6/99-0-06-03-01-06, яким податкове повідомлення-рішення від 08.10.2021 № 748230416, залишено без змін, а скаргу - без задоволення.
Порушення процедури надсилання акта камеральної перевірки, не призвело до помилковості висновків контролюючого органу та не тягне за собою протиправності спірного податкового повідомлення-рішення.
З урахуванням викладеного, контролюючий орган наголошує, що вказані позивачем недоліки при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган. При розгляді податкових спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою, тобто діє принцип «превалювання сутності над формою».
На підставі викладеного просить суд відмовити у задоволенні позову Консорціум «Військово – будівельна індустрія» в повному обсязі.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі; визначено, що справа буде розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 25.03.2026 прийнято до провадження адміністративну справу № 640/14098/22, розгляд справи визначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). 
Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-74 КАС України, суд прийшов до такого.
Консорціум «Військово-будівельна індустрія» в установленому порядку зареєстрований в якості юридичної особи, код ЄДРПОУ 33629043, місцезнаходження: 03168, місто Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 6, основний вид діяльності – Будівництво житлових і нежитлових будівель, що вбачається з інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 2503861 від 24.03.2026.
27.09.2021 головним державним ревізором-інспектором відділу застосування штрафних санкцій з ПДВ управління податкового адміністрування юридичних осіб ГУ ДПС у м.Києві на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 та п.75.1 ст.75, в порядку п. 76.3 ст. 76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету Консорціум «Військово-будівельна індустрія» (код ЄДРПОУ 33629043), за наслідками якої складено акт від 27.09.2021 № 72190/Ж5/26-15-04-16-18.
Відповідно до висновків акта камеральної перевірки відповідачем встановлено порушення Консорціумом «Військово-будівельна індустрія» граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість, передбачених п.57.1 ст. 57, п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу України.
За результатами розгляду матеріалів перевірки ГУ ДПС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення від 08.10.2021 № 748230416, яким до позивача застосовано штраф за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 10% у сумі 25 908,29 грн.
Акт перевірки разом із прийнятим податковим повідомленням-рішенням 02.10.2021 направлено контролюючим органом на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та отримано останнім 21.10.2021.
26.10.2021за вих. № 00880-1 Консорціумом «Військово-будівельна індустрія» подано скаргу на прийняте ГУ ДПС у м. Києві податкове повідомлення-рішення до ДПС України.
Рішенням ДПС України від 20.07.2022 №7548/6/99-0-06-03-01-06 податкове повідомлення-рішення від 08.10.2021№748230416 залишено без змін, скаргу позивача - без задоволення.
Не погоджуючись із порядком проведення камеральної перевірки та винесеним за її результатами податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - ПК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Положеннями пункту 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
За приписами підпункту 75.1.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Статтею 76 Податкового кодексу встановлено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова (пункт 76.1). Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу (пункт 76.2). Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу (пункт 76.3).
З аналізу наведених вище норм чинного законодавства вбачається, що камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених пунктом 75.1 статті 75 ПК України, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника. При цьому, будь-якого окремого рішення для проведення даного виду перевірки не вимагається, оскільки подання платником податків податкової звітної документації автоматично виступає юридичним фактом для перевірки її достовірності. Також, предметом камеральної перевірки може бути своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання. В свою чергу, камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком, відповідно перевірці підлягає як подана декларація так і подані уточнюючий розрахунок. Камеральна перевірка своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 ПК України.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 19 лютого 2019 року у справі № 823/457/18, від 03 квітня 2020 року у справі № 160/933/19, від 18 лютого 2021 року у справі № 803/486/17, від 26 липня 2021 року у справі № 806/437/17, від 28 липня 2021 року у справі № 320/356/19, від 24 травня 2022 року у справі № 280/928/20, від 10 листопада 2022 року у справі № 0240/2308/18-а, від 16 березня 2023 року у справі № 826/6808/18, від 23 вересня 2025 року у справі № 320/27320/24, від 17 грудня 2025 року у справі № 380/8542/24.
Матеріалами справи встановлено, ГУ ДПС у м. Києві проведено камеральну перевірку дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету Консорціумом «Військово-будівельна індустрія», за результатами якої складено акт від 27.09.2021 №72190/Ж5/26-15-04-16-18. При перевірці використано бази даних ДПС України та ІС «Податковий блок».
Відповідно до висновків акта перевірки встановлено порушення позивачем вимог пункту 57.1 статті 57, пункту 203.1 статті 203 ПК України щодо порушення граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість.
Таким чином, податковий орган, провівши перевірку з урахуванням норм ПК України, що діяли на час виникнення спірних правовідносин, та встановивши порушення позивачем вимог податкового законодавства із прийняттям оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, діяв в межах наданих повноважень та відповідно до приписів чинного законодавства.
Враховуючи вищезазначене, ГУ ДПС у м.Києві не було порушено вимог п. 75.1 ст. 75 ПК України щодо проведення камеральної перевірки своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання із використанням інформаційної бази даних.
З огляду на викладене суд вважає незмістовним посилання позивача на порушення відповідачем вимог пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України в частині проведення перевірки під час дії мораторію на проведення документальних та фактичних перевірок, оскільки відповідачем була проведена камеральна перевірка Консорціуму «Військово-будівельна індустрія» своєчасності сплати податку на додану вартість, заборону щодо проведення якої вказана норма не містить.
Щодо правомірності/протиправності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд зазначає наступне.
Згідно підпункту 16.1.4 пункту 16.4 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
У відповідності до пункту 31.1 статті 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.
Строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо. Зміна платником податку, податковим агентом або представником платника податку чи контролюючим органом встановленого строку сплати податку та збору забороняється, крім випадків, передбачених цим Кодексом (пункт 31.3 статті 31 ПК України).
За приписами пунктів 36.1, 36.2 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.
Пунктами 38.1 статті 38 ПК України передбачено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Відповідно до п. 14.1.39 ст 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Порядок визначення сум податкових та грошових зобов`язань встановлений статтею 54 ПК України, пунктом 54.1 якої визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Згідно підпунктів 14.1.156, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України; податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Пунктом 57.1 статті 57 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до пунктів 203.1, 203.2 статті 203 ПК України податкова декларація з податку на додану вартість подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
Згідно із пунктом 131.2 статті 131 ПК України при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, насамперед зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. При повному погашенні суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, зараховуються у рахунок погашення штрафів, і лише в останню чергу зараховуються в рахунок пені.
За приписами пункту 87.9 статті 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.
Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Згідно із підпунктом 124.1 статті 124 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:
при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;
при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Таким чином, ПК України закріплено право контролюючого органу щодо зарахування коштів, які сплачує платник податків у рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків у платіжному документі.
Як вбачається із матеріалів справи, Консорціумом «Військово-будівельна індустрія» було подано податкові декларації з податку на додану вартість:
від 18.02.2019 № 9024548762, граничний термін сплати 01.03.2019, фактично сплачено 25.08.2021, кількість днів затримки 908;
від 18.03.2019 № 9049055882, граничний термін сплати податкового зобов`язання 30.03.2019, фактично сплачено 25.08.2021, кількість днів затримки 879;
від 16.04.2019 № 9075607314, граничний термін сплати податкового зобов`язання 30.04.2019, фактично сплачено 25.08.2021 та 23.09.2021, кількість днів затримки 848 та 877;
від 16.05.2019 № 9101937474, граничний термін сплати податкового зобов`язання 30.05.2019, фактично сплачено 23.09.2021, кількість днів затримки 847.
Позивач зауважує, що податковим органом не враховано здійснені ним оплати, а саме: 
за лютий 2019 року на суму 100 000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 2576 від 12.03.2019; 
за березень 2019 року на суму 30 000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 2655 від 26.03.2019; на суму 25 000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 2656 від 27.03.2019; на суму 10 000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 2657 від 28.03.2019; на суму 30 000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 2695 від 04.04.2019; на суму 14 000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 2733 від 12.04.2019; на суму 5 000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 2734 від 12.04.2019; на суму 8 000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 2735 від 12.04.2019; 
за квітень 2019 року на суму 9 000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 2758 від 17.04.2019; на суму 10 000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 2760 від 19.04.2019; на суму 30 000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 2581 від 24.04.2019; на суму 17 000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 2638 від 10.05.2019; на суму 32 000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 2639 від 10.05.2019; на суму 20 000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 2641 від 10.05.2019;
за травень 2019 року на суму 10 000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 2658 від 20.05.2019; на суму 10 000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 2663 від 23.05.2019; на суму 8 000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 2664 від 23.05.2019; на суму 7000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 2665 від 24.05.2019; на суму 6000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 2666 від 24.05.2019; на суму 2000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 2680 від 30.05.2019; на суму 14 000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 2716 від 06.06.2019; на суму 10 000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 2717 від 07.06.2019; на суму 15000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 2723 від 07.06.2019.
Разом з тим, підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення є висновок контролюючого органу про порушення граничних строків сплати позивачем податку на додану вартість.
Відповідно до аналізу нарахувань по ІКП 30 14060100 00 податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) станом на 01.03.2019 відповідачем встановлено, що за позивачем обліковується борг в розмірі 2 883 762,53грн, що не спростовано останнім в ході розгляду справи.
При цьому, кошти, спрямовані позивачем на сплату поточних зобов`язань відповідачем направлено у рахунок погашення податкового боргу та нараховано штрафні санкції за порушення строків сплати грошового зобов`язання.
Таким чином, оскільки у позивача наявна недоїмка, кошти сплачені Консорціумом «Військово-будівельна індустрія» зараховувалися ГУ ДПС у м.Києві в рахунок погашення податкового боргу (по відповідним термінам сплати) з урахуванням черговості його виникнення. 
Отже, дії податкового органу щодо зарахування сплачених платником податку грошових коштів в якості оплати поточних податкових зобов`язань, на погашення податкового боргу минулих податкових періодів, є правомірними.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 08.10.2021 № 748230416, прийняте Головним управлінням ДПС у Київській області у відповідності до норм чинного законодавства.
Щодо порушення відповідачем порядку розгляду заперечень на акт перевірки та винесення спірного податкового повідомлення-рішення, суд виходить з такого.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 вересня 2021 року у справі № 816/228/17 виснувала, що підставами для скасування рішень, прийнятих за наслідками перевірки, є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.
За усталеною практикою Верховного Суду порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень може бути підставою для скасування такого рішення, проте, лише за умови, що таке порушення вплинуло або об`єктивно могло вплинути на правильність оскаржуваного рішення. Тобто, не кожне порушення, допущене суб`єктом владних повноважень, вважається таким, що безумовно впливає на правильність та обґрунтованість висновків такого суб`єкта.
Ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення». Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.
Аналогічна правова позиція висловлювалась Верховним Судом також у постановах від 16 березня 2023 року (справа №400/4409/21), від 21 лютого 2023 року (справа №369/7737/16-а), від 10 липня 2019 року (справа №804/639/18), від 27 вересня 2022 року (справа №320/1510/20), від 16 грудня 2021 року (справа № 640/11468/20).
Матеріалами справи встановлено та не заперечується відповідачем, що акт камеральної перевірки № 72190/Ж5/26-15-04-16-18 від 27.09.2021 був надісланий ГУ ДПС у м. Києві на адресу Консорціума «Військово-будівельна індустрія» разом із спірним податковим повідомленням-рішенням.
Водночас суд зауважує, що порушення процедури надсилання акта камеральної перевірки не свідчить про помилковість висновків контролюючого органу з огляду на доведеність матеріалами справи порушення позивачем граничних строків сплати податку на додану вартість. 
За наведених обставин, це не тягне за собою скасування правильного по суті спірного податкового повідомлення-рішення, винесеного на підставі акта камеральної перевірки.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги Консорціума «Військово-будівельна індустрія» є необґрунтованими, а тому у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.
Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
При вирішенні спору суд враховує, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд
За правилами статті 139 КАС України понесені позивачем судові витрати у виді судового збору за подання даного позову покладаються на позивача та відшкодуванню не підлягають.
Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 91, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Консорціума «Військово-будівельна індустрія» до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» подається до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя 	К.Є. Петросян