Справа № 496/2270/21
Провадження № 2/496/1070/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2026 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі: 
головуючого судді – Пендюри Л.О. 
за участю секретаря – Сурженко К.І. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Головне управління Держгеокадастру в Одеській області про виділення в натурі частини земельної ділянки із спільної часткової власності,
УСТАНОВИВ:
Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою та просить виділити їй в натурі частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Іллінської сільської ради Біляївського району Одеської області, кадастровий номер 5121082800:01:002:0003, власником якої вона являється. 
Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 05.05.2014 року за нею визнано право власності на частину земельної ділянки від загальної площі 4,9805 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Іллінської сільської ради Біляївського району Одеської області, яка належала її батьку ОСОБА_5 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 . Право на частини вказаної земельної ділянки в рівних частках є у дружини померлого ОСОБА_2 та синів померлого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які подали державному нотаріусу Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області заяви про прийняття спадщини, але не отримали свідоцтва про право на спадщину на свої частки цього майна. Оскільки вона з відповідачами не може в добровільному порядку оформити нотаріально посвідчений договір про виділ в натурі належної їй частини земельної ділянки, яка знаходиться у спільній частковій власності, а тому змушена звернутись до суду з даним позовом за захистом своїх законних прав та інтересів.
Позивачка ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась, але направила до суду заяву, в якій вказала, що на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_3 до судового засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги ОСОБА_1 визнає у повному обсязі та просить справу розглянути у його відсутність.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до судового засідання не з`явились, причини неявки суду невідомі.
Приймаючи до уваги заяви позивачки ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.
В судовому засіданні установлено, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 05.05.2014 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на частку спадкового майна та поділ в натурі – задоволено частково – визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на частину від спадкового майна, яке складається із частини домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке залишилось після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на частину від спадкового майна, яке складається з автомобіля ВАЗ 2107, 2004 р.в., р/н НОМЕР_1 , автомобіля САЗ 3507, державний номер НОМЕР_2 , 1986 р.в., автомобільного причепа бортового марки ПП 2.8, державний номер НОМЕР_3 , 2004 р.в., земельної ділянки розміром 4.98 га для сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Іллінської сільської ради Біляївського району Одеської області, яка залишилась після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; виділено ОСОБА_1 в натурі частину спадкового майна, яка складається з автомобіля ВАЗ 2107, 2004 р.в., р/н НОМЕР_1 , який залишився після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; в решті позову відмовлено.
Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту володіння частиною житлового будинку, визнання права власності на частку житлового будинку з спорудами, усунення від права спадкування – задоволено частково – встановлено факт володіння ОСОБА_5 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , частиною житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на частину від спадкового майна, яке складається з частини домоволодіння з прибудинковими спорудами по АДРЕСА_1 , яке залишилось після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; в решті позову відмовлено. 
Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 09.07.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково – рішення Біляївського районного суду Одеської області від 05.05.2014 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ в натурі автомобіля ВАЗ 2107, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , скасовано, ухвалено нове рішення в цій частині вимог. Відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ в натурі частини спадкового майна з автомобіля ВАЗ 2107, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . В решті рішення Біляївського районного суду Одеської області від 05.05.2014 року залишено без змін.
На підставі рішення Біляївського районного суду Одеської області від 05.05.2014 року позивачка зареєструвала право власності на належну їй частину земельної ділянки площею 4.9805 га, з цільовим призначенням – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Іллінської сільської ради Біляївського району Одеської області, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 174308348 від 18.07.2019 року.
Із матеріалів спадкової справи № 90/2010 року, до майна ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись до державного нотаріуса Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , але жоден з них не отримав свідоцтво про право на спадщину на свої частки спадкового майна. Сторони також не дійшли згоди щодо добровільного виділу в натурі своїх часток із спадкового майна, в т.ч. спірної земельної ділянки.
Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а частиною першою статті 321 вказаного Кодексу встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. 
Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації (частини 1-3 статті 358 ЦК України).
Відповідно до частин першої-третьої статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Частиною першої статті 367 ЦК України встановлено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.
Згідно з частиною першою статті 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).
Положеннями частин першої, четвертої статті 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. 
Як роз`яснено в пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у випадках, передбачених статтями 86 - 89 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, яка перебуває в спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників, згідно з договором, у разі недосягнення згоди - за рішенням суду, а при перебуванні ділянки в спільній сумісній власності (у подружжя, членів фермерського господарства, якщо інше не передбачалось угодою між ними, співвласників жилого будинку) - за договором або законом. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки (у тому числі й разом з іншими учасниками, які цього вимагають) або виплати рештою учасників грошової компенсації за цю частку при неможливості її виділення та отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру його частки. Учаснику спільної сумісної власності зазначене право належить за умови попереднього визначення розміру рівних земельних часток, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. 
Відповідно до висновку експерта № 05/2022 оціночно-земельної та земельно-технічної експертизи, складеного 19.04.2022 року судовим експертом ПП «Одеський науково-дослідницький центр експертних досліджень ім. Скибінського С.С.» Скибінської Т.М. запропоновано один варіант розподілу земельної ділянки, у відповідності до ідеальних часток співвласників, а саме по частину кожному, з урахуванням можливості організації самостійних входів (в`їздів) кожному із співвласників, при якому: 
-першому співвласнику виділити частину земельної ділянки, площею 1,2451 га, межі якої описуються наступним чином (див. малюнок № 3 - зазначено червоним кольором):
-від точки 1, по прямій лінії на відстані 438,08 м (до точки 2);
-з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 28,50 м (до точки 3);
-з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 438,21 м (до точки 4);
-з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 28,47 м до первісної точки відліку (до точки 1); 
-другому співвласнику виділити частину земельної ділянки, площею 1,2451 га, межі якої описуються наступним чином (див. малюнок № 3 - зазначено синім кольором):
-від точки 3, по прямій лінії на відстані 438,21 м (до точки 4);
-з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 28,47 м (до точки 5);
-з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 438,35 м (до точки 6);
-з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 28,49 м до первісної точки відліку (до точки 3);
-третьому співвласнику виділити частину земельної ділянки, площею 1,2451 га, межі якої описуються наступним чином (див. малюнок № 3 - зазначено зеленим кольором):
-від точки 5, по прямій лінії на відстані 438,35 м (до точки 6);
-з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 28,47 м (до точки 7);
-з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 438,48 м (до точки 8);
-з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 28,47 м до первісної точки відліку (до точки 5);
-четвертому співвласнику виділити частину земельної ділянки, площею 1,2451 га, межі якої описуються наступним чином (див. малюнок № 3 - зазначено блакитним кольором):
-від точки 7, по прямій лінії на відстані 438,48 (до точки 8);
- з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 28,47 м (до точки 9);
- з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 438,61 м (до точки 10);
- з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 28,46 м до первісної точки відліку (до точки 7).
Відповідачами альтернативного висновку експерта із іншими варіантами поділу до суду не надано, наявний висновок експерта не спростовано.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.04.2025 року у справі № 357/3145/20 (провадження № 14-36цс25) зазначила наступне. 
- поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні тим, що в разі поділу майна кожному співвласнику виділяється майно в натурі і право спільної власності припиняється. Натомість у разі виділу частки зі спільного майна право спільної часткової власності припиняється лише для того учасника, якому ця частка виділяється в натурі, а для інших співвласників режим спільної часткової власності на решту майна зберігається;
- за наявності лише двох співвласників майна між ними проводиться поділ, оскільки при визначенні частки одного зі співвласників у натурі частка іншого визначається також і зміні в подальшому не підлягає. У такому випадку суд має зазначити розмір виокремлених частин колишнього спільного майна для обох сторін та визначити конкретні окремі об`єкти нерухомого майна, що утворилися у результаті його поділу та належать позивачеві та відповідачеві;
- за наявності трьох і більше співвласників майна при визначенні в судовому порядку частки в натурі одного з них (виділ частки) розмір часток інших співвласників (відповідачів) не визначається. У цьому випадку суд, застосовуючи приписи статті 364 ЦК України, має виділити та зазначити у своєму рішенні індивідуально визначене майно (колишня частка у праві спільної власності) позивача та залишити решту майна у спільній власності інших відповідачів, які в подальшому за бажанням можуть поділити це майно добровільно на власний розсуд або в судовому порядку;
- винятком із цього правила є випадки, коли всі співвласники або всі, крім одного, бажають поділу майна. У такому випадку суд має визначити частки всіх співвласників та провести поділ майна із зазначенням у резолютивній частині рішення конкретних окремих об`єктів нерухомого майна, що утворилися у результаті його поділу та належать кожному з колишніх співвласників. У цьому разі право спільної власності припиняється.
Згідно з частиною другою статті 1278 ЦК України кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.
Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у справі наявні всі передбачені законом умови для виділу позивачці належної їй частки у спільному майні – земельній ділянці, площею 4,9805 га, цільове призначення якої – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5121082800:01:002:0003, за результатами проведення судової оціночно-земельної та земельно-технічної експертизи № 05/2022 від 19.04.2022 року.
З урахуванням того, що після проведення експертизи сторони не повідомили суд про прийнятні для себе частки земельної ділянки, а тому суд вважає можливим виділити позивачці належну їй частину земельної ділянки, як для першого співвласника, відповідно до єдиного запропонованого експертом варіанту розподілу земельної ділянки. 
Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Ухвалою суду від 24.06.2021 року позиваці ОСОБА_1 попередньо визначено судовий збір у розмірі 908 грн з наступним стягнення недоплаченого судового збору, відстрочено сплату судового збору до ухвалення судом рішення по справі.
Згідно з висновком експерта № 05/2022 оціночно-земельної та земельно-технічної експертизи, складеного 19.04.2022 року судовим експертом ПП «Одеський науково-дослідницький центр експертних досліджень ім. Скибінського С.С.» Скибінської Т.М. ринкова вартість частини земельної ділянки, кадастровий номер 5121082800:01:002:0003, загальною площею 4,9805 га, яка розташована на території Іллінської сільської ради Біляївського району Одеської області, цільове призначення – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на момент складання висновку становить 195061 грн, що еквівалентно 6668 доларів США.
За змістом пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Виходячи із вартості частини земельної ділянки, розмір судового збору, який повинна сплатити ОСОБА_1 становить 1950 грн 61 к. (195061 * 1%), тобто недоплата складає 1042 грн 61 коп.
Станом на дату ухвалення судового рішення доказів сплати позивачкою недоплаченого судового збору у розмірі 1042 грн 61 к. суду не надано, а тому зважаючи на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені повністю, відтак з урахуванням положень частини другої статті 136, частини першої статті 141 ЦПК України, частини першої статті 9 Закону України «Про судовий збір» суд вважає за необхідне стягнути судовий збір, сплата якого була відстрочена, з відповідачів в рівних частинах до спеціального фонду Державного бюджету України.
Окрім того, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідачів в рівних частинах на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір у розмірі 1362 грн (908 грн за подання позовної заяви та 454 грн за подання клопотання про забезпечення доказів), які підтверджені матеріалами справи.
Водночас, доказів на підтвердження сплати позивачкою грошових коштів за проведення геодезичної зйомки суду не надано, а тому підстав для стягнення таких грошових коштів з відповідачів суд не вбачає.
Керуючись ст. ст. 319, 321, 356, 358, 364, 367, 1278 ЦК України, ст. ст. 86, 88 ЗК України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Головне управління Держгеокадастру в Одеській області про виділення в натурі частини земельної ділянки із спільної часткової власності – задовольнити.
Виділити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Біляївським РВ УМВС України в Одеській області 24.03.1997 року, РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 ) в натурі частину земельної ділянки, що становить 1,2451 га, зі складу земельної ділянки, що є у спільній частковій власності, площею 4,98 га, кадастровий номер 5121082800:01:002:0003, цільове призначення якої – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Іллінської сільської ради Одеського району (колишня назва району – Біляївський) Одеської області, згідно з варіантом розподілу земельної ділянки, як першому співвласнику, який визначений у висновку експерта № 05/2022 оціночно-земельної та земельно-технічної експертизи від 19.04.2022 року, при якому: першому співвласнику виділити частину земельної ділянки, площею 1,2451 га, межі якої описуються наступним чином (див. малюнок № 3 - зазначено червоним кольором):
-від точки 1, по прямій лінії на відстані 438,08 м (до точки 2);
-з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 28,50 м (до точки 3);
-з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 438,21 м (до точки 4);
-з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 28,47 м до первісної точки відліку (до точки 1), припинивши для ОСОБА_1 правовідносини спільної часткової власності.
Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Біляївським РВ ГУМВС України в Одеській області 29.10.2008 року, РНОКПП НОМЕР_7 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_8 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_9 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Біляївським РВ УМВС України в Одеській області 24.03.1997 року, РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 1362 грн, тобто по 454 грн з кожного.
Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Біляївським РВ ГУМВС України в Одеській області 29.10.2008 року, РНОКПП НОМЕР_7 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_8 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_9 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1042 грн 61 к., тобто по 347 грн 54 к. з кожного.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.
Повний текст рішення складено 22.06.2026 року.

Суддя Л.О. Пендюра