ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2026 року 	м. Ужгород	№ 260/1976/26 	
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючої – судді Маєцької Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, - 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просить: визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 17 вересня 2025р. №072250008876 про відмову у перерахунку пенсії та зобов`язати відповідача здійснити починаючи з 08 вересня 2025 року переведення ОСОБА_1 , з пенсії за віком, призначеної на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», з зарахуванням до стажу державної служби періодів: з 03.07.2001р. по 16.04.2002р. роботи на посаді Чорнотисівського сільського голови; з 23.07.2002р. по 01.05.2016р. роботи на посадах у Виноградівській районній державній адміністрації Закарпатської області.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 2024 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 08 вересня 2025 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про переведення на пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу». Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 17.09.2025 р., позивачу відмовлено в перерахунку пенсії (перехід на інший вид пенсії). Позивач вважає вказане рішення відповідача протиправним, оскільки відповідачем не враховано всі норми законодавства України, що регулюють порядок призначення пенсій та зарахування періодів роботи до стажу державної служби.
Головним управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову, у зв`язку з тим, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області було прийнято рішення про відмову позивачу в перерахунку пенсії, оскільки станом на 01.05.2016 року у позивача відсутній 10 річний стаж роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, та на день набрання чинності Законом № 889, станом на 01.05.2016, позивач не обіймала посади державної служби. Згідно із записами у трудовій книжці, позивач з 27.12.2000 року обрана Чорнотисівським сільським головою, та їй присвоєно 11 ранг державного службовця. З 04.07.2001 року набрав чинності Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування», згідно з яким посадові особи місцевого самоврядування не є державними службовцями. Тому, період роботи ОСОБА_1 з 27.12.2000 по 03.07.2001 враховано до посад державної служби. З 04.07.2001 по 16.04.2002 та з 23.07.2002 по 30.04.2016 позивач працювала в органах місцевого самоврядування, та на таких осіб поширюється дія Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».
Від Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого зазначає, що згідно із записами у трудовій книжці, позивач з 27.12.2000 року обрана Чорнотисівським сільським головою, та їй присвоєно 11 ранг державного службовця. З 04.07.2001 року набрав чинності Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування», згідно з яким посадові особи місцевого самоврядування не є державними службовцями. Тому, період роботи ОСОБА_1 з 27.12.2000 по 03.07.2001 враховано до посад державної служби. З 04.07.2001 по 16.04.2002 та з 23.07.2002 по 30.04.2016 позивач працювала в органах місцевого самоврядування, та на таких осіб поширюється дія Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Тривалість стажу роботи позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, станом на 01.05.2016, становить 06 місяців 07 днів. Оскільки, станом на 01.05.2016 у позивача відсутній 10 річний стаж роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, та на день набрання чинності Законом № 889, станом на 01.05.2016, позивач не обіймала посади державної служби, права на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», немає.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.
Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
08 вересня 2025 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою та відповідними документами про переведення на пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу».
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 17.09.2025 року № 072250008876, позивачу відмовлено в перерахунку пенсії (перехід на інший вид пенсії).
У вказаному рішенні відповідач - 2 зазначив, що згідно із записами у трудовій книжці, заявниця з 27.12.2000 року обрана Чорнотисівським сільським головою, та їй присвоєно 11 ранг державного службовця. З 04.07.2001 року набрав чинності Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування», згідно з яким посадові особи місцевого самоврядування не є державними службовцями. Тому, період роботи ОСОБА_1 з 27.12.2000 по 03.07.2001 враховано до посад державної служби. З 04.07.2001 по 16.04.2002 та з 23.07.2002 по 30.04.2016 позивач працювала в органах місцевого самоврядування, та на таких осіб поширюється дія Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Тривалість стажу роботи позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, станом на 01.05.2016, становить 06 місяців 07 днів. Оскільки, станом на 01.05.2016 у позивача відсутній 10 річний стаж роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, та на день набрання чинності Законом № 889, станом на 01.05.2016, позивач не обіймала посади державної служби, права на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», немає.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, вважаючи його протиправним, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. 
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначалися Законом №3723-XI.
01.05.2016 набрав чинності Закон №889-VIII, який визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців.
Відповідно до статті 90 Закону №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до статті 37 Закону №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ і нормами Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Щодо обчислення стажу державної служби, то пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Отже, стаж державної служби за період роботи (служби) до 01.05.2016 обчислюється відповідно до законодавства, яке діяло раніше, та на тих умовах і в порядку, що були ним передбачені.
Статтею 46 Закону №889-VII визначені особливості стажу державної служби, у пункті 4 частини другої якої зазначено, що до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".
Як встановлено судом, до стажу державної служби відповідачем 2 не зараховано позивачу, згідно трудових книжок серії НОМЕР_1 , наступні періоди роботи: 1) на виборній посаді Чорнотисівського сільського голови з 04.07.2001 року по 16.04.2002 року; 2) з 23.07.2002 року по 30.04.2016 року на посадах державної служби під час роботи у Виноградівській районній державній адміністрації Закарпатської області, а саме: спеціаліста 2 категорії управління економіки, спеціаліста 1 категорії відділу з питань зовнішньо-економічної діяльності торгівлі та побуту, спеціаліста 1 категорії управління економіки, головного спеціаліста відділу з питань житлово-комунального господарства, будівництва, транспорту та зв`язку, головного спеціаліста відділу житлово-комунального господарства, головного спеціаліста управління економіки, в.о. начальника відділу зовнішньо-економічної діяльності, торгівлі та побуту управління економіки, начальника відділу зовнішньо-економічної діяльності, торгівлі та побуту управління економіки, головного спеціаліста відділу економіки, начальника відділу економічного розвитку і торгівлі.
Згідно трудової книжки, станом на 01.05.2016 р. позивач займала посаду державного службовця – начальника відділу економічного розвитку і торгівлі Виноградівської райдержадміністрації.
Крім цього, як вбачається з трудової книжки, 27.12.2000 року у Чорнотисівській сільській раді позивачу присвоєно 11 ранг державного службовця. 01.05.2016 року у Виноградівській райдержадміністрації позивачу присвоєно 5 ранг державного службовця категорії «Б». Також, 01.05.2019 року у Виноградівській райдержадміністрації позивачу присвоєно 4 ранг державного службовця категорії «Б».
Як вже вказував суд вище, статтею 37 Закону від 19.12.1993 № 3723-ХІІ визначено умови призначення пенсій державним службовцям.
Статтями 25, 26 даного Закону було визначено класифікацію посад державної служби та ранги державних службовців, які їм присвоюються в залежності від категорії посади.
В пункті 4 частини 2 статті 46 Закону № 889-VIII від 10.12.2015 визначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".
Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 229 від 25.03.2016, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу".
Згідно пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону від 10.12.2015 № 889-VIII, стаж державної служби за період роботи (служби) до набрання чинності цим Законом (до 01.05.2016) обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Таким чином, в даному випадку слід керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою КМУ від 03.04.1994 № 283 (далі - Порядок №283).
Відповідно до пункту 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, робота на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених ст.14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.
За нормами статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» в органах місцевого самоврядування встановлюються такі категорії посад: четверта категорія - посади міських (міст районного значення) голів, селищних і сільських голів.
Отже, з урахування вимог вищезазначених законодавчих актів, стаж роботи позивача на посаді Чорнотисівського сільського голови з 04.07.2001 року по 16.04.2002 року зараховується до стажу державної служби.
Крім цього, відповідно до абзацу 2 пункту 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України «Про державну службу», а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців.
Згідно ч. 2 ст. 25 Закону № 3723-ХІІ установлюються, зокрема такі категорії посад державних службовців: сьома категорія - посади спеціалістів районних державних адміністрацій, їх управлінь і відділів, інші прирівняні до них посади; шоста категорія - посади керівників управлінь, відділів, служб районних державних адміністрацій, інші прирівняні до них посади.
Зазначені норми законодавства відповідачем – 2 також не були враховані при розгляді заяви позивача про перехід на інший вид пенсії, та протиправно не було зараховано позивачу до стажу державної служби періоди роботи на посадах державної служби у Виноградівській районній державній адміністрації з 23.07.2002 року по 30.04.2016 року.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача - 2 зарахувати позивачу до стажу державної служби періоди роботи з 04.07.2001 р. по 16.04.2002 р. на посаді Чорнотисівського сільського голови та з 23.07.2002 р. по 30.04.2016 р. на посадах у Виноградівській районній державній адміністрації Закарпатської області.
Відтак, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 17 вересня 2025 року №072250008876 про відмову позивачу у перерахунку пенсії, є протиправним та підлягає скасуванню.
При цьому, як встановлено судом, станом на 01.05.2016 у позивача наявний понад 10 років стаж роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби. На день набрання чинності Законом № 889, станом на 01.05.2016, позивач обіймала посаду державної служби (начальника відділу економічного розвитку і торгівлі районної державної адміністрації), а тому є всі підстави для переведення її з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону № 1058-ІV, на пенсію за віком відповідно до Закону №3723-XII.
Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Таким чином, наслідком скасування, прийнятого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за результатами розгляду заяви позивача про перехід на інший вид пенсії рішення, є виникнення саме у цього територіального органу Пенсійного фонду України обов`язку переведення на пенсію за віком, відповідно до Закону №3723-XII.
У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову.
Таким чином, у відповідності до ст. 139 КАС України необхідно стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 1 331,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.
Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд – 
ВИРІШИВ:
1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, код ЄДРПОУ 20453063), Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, 15, код ЄДРПОУ 20551088) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 17 вересня 2025 року № 072250008876 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби періоди роботи з 04.07.2001 року по 16.04.2002 року на посаді Чорнотисівського сільського голови, з 23.07.2002 року по 30.04.2016 року на посадах у Виноградівській районній державній адміністрації Закарпатської області, та з 08 вересня 2025 року перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу».

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, 15, код ЄДРПОУ 20551088) судові витрати у розмірі 1 331,20 грн. (одна тисяча триста тридцять одна гривня двадцять копійок).

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя	Н.Д. Маєцька