ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 621/1843/26
Провадження 3/621/470/26
18 червня 2026 року        м. Зміїв Харківської області
Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючий – суддя В.Філіп`єва 
секретар судового засідання – А. Дроздова
учасники справи:
особа, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, що надійшли з відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
23.05.2026, о 19:26 годині, водій ОСОБА_2 , перебуваючи в с. Геніївка Чугуївського району Харківської області, по вул. Вільхуватка, буд.95, керував транспортним засобом «Мінськ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Вище зазначені обставини підтверджуються :
-Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №673760
-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.01.2025,
-рапортом поліцейського СРПП ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області від 23.05.2026,
- відеозаписом події, що міститься на СD диску, доданому до матеріалів справи .
Згідно Довідки відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області посвідчення водія на право керування транспортними засобами ОСОБА_2 не отримував, однак як зазначено в протоколі, особу водія встановлено на підставі посвідчення водія НОМЕР_3 .
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні ОСОБА_2 підтвердив факт отримання посвідчення водія, провину у вчиненому правопорушенні не визнав. Наполягав, що ніколи не приймав наркотичні речовини в будь-якому вигляді, не стоїть на обліку у лікаря-нарколога. Поліцейський запропонував проїхати до Харкова і пройти тест на наркотики без жодних підстав і наявних ознак, а тому він відмовився від їх вимог, на його думку, правомірно.
Заслухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд зазначає наступне:
Згідно статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Відповідно до статті 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч.5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, крім іншого,  знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. 
Згідно пункту 2) абзацу 3 статті 16 Закону України "Про дорожній рух", водій зобов`язаний: виконувати передбачені законом вимоги поліцейського. У випадку подання сигналу про зупинку водій зобов`язаний зупинити транспортний засіб з дотриманням вимог Правил дорожнього руху.
Згідно пункту 2.4 Правил дорожнього руху, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися, з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити документи, зазначені в пункті 2.1, дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу, дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав. 
Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суд звертає увагу на те, що відповідний пункт Правил дорожнього руху передбачає обов`язок особи, яка керує транспортним засобом, пройти в установленому порядку медичний огляд на стан сп`яніння, в тому числі, наркотичного, на вимогу поліцейського , незалежно від того, чи перебуває така особа в такому стані чи не перебуває. 
Як вбачається з відеозапису події, водій чітко зазначив про відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
При цьому поліцейським було роз`яснено наслідки такої відмови від проходження огляду у виді складання протоколу за статтею 130 КУпАП та розгляду справи в суді. 
Особами, уповноваженими на складання протоколу за ч.1 статті 130 КУпАП, дотримано вимоги статті 266 КУпАП та та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі – Інструкції), а також у «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103 . 
Правомірність дій поліцейських в адміністративному порядку не оскаржувалась.
Відповідно до ч.1 статті 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Дослідженими доказами по справі беззаперечно підтверджується відмова особи, що керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що є безальтернативною підставою для визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 130 КУпАП.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Призначаючи стягнення за вказане правопорушення, суд керується положеннями статті 23 КУпАП, згідно якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно статті 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).
Згідно статті 27 КУпАП України, штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян і посадових осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.
В зв`язку з викладеним, з урахуванням суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, до винної особи слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до ч.2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» та в порядку ст..40-1 КУпАП, з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, належить стягнути в дохід держави судовий збір.
На підставі викладеного, керуючись статтями 130, ст. 8, 23, 30, 33, 40-1, 283-284, 294 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»,
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 року народження, визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Накласти на  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що станом на момент ухвалення постанови складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп., (р/р UA168999980313020149000020001, отримувач: ГУК Харківськаобл/Харківобл/21081300, код ЄДРПОУ: 37874947, код класифікації доходів бюджету: 21081300, Банк отримувача: Державне казначейство України) з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.
Стягнути з  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп., які перерахувати на рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Відповідно до ч. 1 статті 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу.
Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження .

Суддя В. Філіп`єва