Єдиний унікальний номер 728/557/26 
Номер провадження 2/728/439/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

12 травня 2026 року Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді - Лободи Н.В.
за участі секретаря судового засідання - Кулик Л.І.
представника позивача - Деми А.Ю.
третьої особи - ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бахмач у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом БАХМАЦЬКОГО КОМУНАЛЬНОГО ВИРОБНИЧОГО ПІДПРИЄМСТВА «КОМУНАЛЬНИК» до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И В :

11.03.2026 до Бахмацького районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява БАХМАЦЬКОГО КВП «КОМУНАЛЬНИК» (далі – Позивач) до ОСОБА_2 (далі – Відповідачка) про стягнення заборгованості за комунальні послуги. 

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідачка після смерті своєї матері ОСОБА_3 , з якою у Позивача був укладений договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 19.05.2021, є власницею квартири, розташованої в АДРЕСА_1 . При цьому, договору з БАХМАЦЬКИМ КВП «КОМУНАЛЬНИК» Відповідачка не уклала, за надані Позивачем послуги не сплачує, у зв`язку з чим за період з 01.06.2014 по 01.03.2026 виникла заборгованість за послугу з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій в сумі 9378.88 грн., яку Позивач просить стягнути з Відповідачки, як нової власниці квартири та правонаступника ОСОБА_3 .

Згідно з ухвалою суду від 17.03.2026 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 13.04.2026.

У судовому засіданні 13.04.2026 за клопотанням Відповідачки протокольною ухвалою до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача був залучений ОСОБА_1 , який зареєстрований та проживає у вказаній квартирі (далі – Третя особа), у зв`язку з чим розгляд справи був відкладений до 11.05.2026.

Представник Позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з викладених у позові підстав. Окрім того, просив не брати до уваги позицію щодо періоду позовної давності, викладену ним у відповіді на відзив та не стягувати з Відповідачки судові витрати.

Третя особа у судовому засіданні пояснив, що він дійсно зареєстрований та проживає у квартирі, яка належить Відповідачці і після вирішення даного спору бере на себе обов`язок належним чином сплачувати комунальні платежі; вважає, що у даному випадку є підстави для застосування позовної давності.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, у відзиві на позов просила справу розглянути без її участі та зазначила, що вона дійсно після смерті своєї матері ОСОБА_3 з 2022 року є власницею квартири в АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_1 , який згідно з укладеним з нею договором позички від 20.11.2025 взяв на себе обов`язок сплачувати комунальні послуги; про наявність боргу вона дізналась з ухвали суду по іншій справі за позовом ОСОБА_1 до КВП «КОМУНАЛЬНИК»; позов визнає частково, просить застосувати наслідки пропуску Позивачем строку позовної давності.

Відповідь на відзив суд до уваги не бере, оскільки про це просив у судовому засіданні представник Позивача. 
11.05.2026 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та у порядку абз.2 ч.1 ст.244 ЦПК України відклав ухвалення та проголошення судового рішення до 12.05.2026.
Заслухавши пояснення представника Позивача та Третьої особи, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Позивач є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, основним видом діяльності якої є 38.11 Збирання безпечних відходів (а.с.26).

Згідно з рішенням сорок другої сесії шостого скликання Бахмацької міської ради Чернігівської області від 30.07.2013 та актом приймання-передачі 1-го комплексу житлового фонду від 16.08.2013, на балансоутримання та обслуговування Позивача був переданий 1-й комплекс житлового фонду, до складу якого входить будинок по АДРЕСА_2 (а.с.7-8, 9-10).

Рішеннями виконавчого комітету Бахмацької міської ради Чернігівської області від 26.08.2016 №149 та від 17.04.2018 №75 були встановлені тарифи на послуги з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій, у тому числі і щодо будинку, розташованого в АДРЕСА_2 (а.с.11-17). 

Згідно з рішенням виконавчого комітету Бахмацької міської ради від 15.01.2009 №03 були упорядковані тарифи на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій (а.с.18).

19.05.2021 між Позивачем та ОСОБА_3 , яка, виходячи із витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 10.04.2013 №2229558, була власницею квартири, розташованої в АДРЕСА_1 , був укладений договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, строк дії якого визначено до 31.12.2021 і предметом якого є надання послуг з управління багатоквартирним будинком та прибудинкових територій у житловому будинку в АДРЕСА_1 (а.с.20-23, 24).

Виходячи з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.08.2022, Відповідачка на підставі свідоцтва про право на спадщину від 16.08.2022 є власницею квартири в АДРЕСА_1 (а.с.19). 

Також, виходячи з Відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 06.05.2026 №2704248, у квартирі за вищевказаною адресою з 24.09.2021 зареєстрований ОСОБА_1 (а.с.52).

Згідно з договором позички від 20.11.2025, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , останній отримав у безоплатне користування на строк 2 роки 11 місяців квартиру, розташовану в АДРЕСА_1 та, окрім іншого, зобов`язався сплачувати комунальні платежі (а.с.36).
Виходячи із розрахунків, які додані до позовної заяви, заборгованість за послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій, яка виникла внаслідок несплати споживачами вказаних послуг у квартирі АДРЕСА_3 за період з 01.06.2014 по 01.03.2026 становить 9378.88 грн. (а.с.5-6).
Згідно з положеннями ст.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Згідно з положеннями ч.3 ст.9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Відповідно до вимог ч.1 ст.10 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Згідно з положеннями ч.1 ст.9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Виходячи із аналізу вказаних норм закону, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у Постанові від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15 та підтверджена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі №751/3840/15-ц (провадження №14-280цс18).
Положеннями ч.1 ст.543 ЦК України визначено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Згідно з ч.1 ст.544 ЦК України, боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.
Таким чином, у даному випадку відсутність укладеного договору між сторонами про надання та отримання послуг не тягне за собою наслідків, що зумовлюють звільнення Відповідачки від оплати отриманих послуг. З огляду на те, що Позивачем послуги надавались, тому споживачі вказаних послуг зобов`язані і за відсутності договору сплачувати кошти за отримані послуги, оскільки між ними в силу загальних засад і змісту цивільного законодавства фактично виникли цивільно-правові відносини згідно з положеннями ст.ст.4, 11 ЦК України.
Разом з тим, слід звернути увагу, що у квартирі Відповідачки зареєстрований ОСОБА_1 , який у ній фактично проживає і відповідно до укладеного з Відповідачкою договору позички від 20.11.2025 зобов`язався сплачувати комунальні платежі. Проте відповідний договір з ОСОБА_1 про надання та отримання послуг, які надає Позивач, також не укладений.
У даних правовідносинах ОСОБА_1 , хоч і є солідарним боржником разом з ОСОБА_3 , однак вимог до нього Позивач не заявляє.
На підставі встановлених у судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з Відповідачки заборгованості за надані Позивачем послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, що, у разі виконання нею солідарного обов`язку, надає їй право зворотної вимоги відповідно до положень ст.544 ЦК України.

Що стосується заяви Відповідачки про застосування наслідків спливу строку позовної давності, то суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до положення ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.3, ч. 4 ст.267 ЦК України).
У даному випадку слід звернути увагу, що відповідно до п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID - 19, спричиненої коронавірусом SARS-CоV-2», на всій території України встановлено карантин з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року, дія якого постановами Кабінету Міністрів України неодноразово продовжувалася до 30 червня 2023 року.
З урахуванням п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та часу введення в Україні карантину у межах позовної давності знаходиться період з 12 березня 2017 року.
До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у Постанові від 06.12.2023 у справі №212/10834/21.
Окрім того, відповідно до п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
04.09.2025 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до розділу «Прикінцеві та перехідні положення ЦК України» щодо поновлення перебігу позовної давності» №4434-ІХ від 14.05.2025, яким пункт 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України – виключено.
Таким чином, з 04.09.2025 в Україні відновлено перебіг строків позовної давності, який був зупинений через карантин COVID-19 та воєнний стан. Це означає, що строки продовжаться з того моменту, на якому були зупинені, але не обнуляються. Законодавчі зміни набули чинності на підставі Закону №4434-IX.
У даному випадку Позивач просить стягнути заборгованість за комунальні послуги за період з 01.06.2014 по 01.03.2026 на загальну суму 9378.88 грн., при цьому, з позовом до суду він звернувся 11.03.2026, тому у даному випадку у межах строку позовної давності, про застосування якого заявлено Відповідачкою, підлягає стягненню заборгованість за період з березня 2017 року по березень 2026 року на суму 8202.61 грн.
Таким чином, даний позов підлягає частковому задоволенню.
У зв`язку з тим, що представник Позивача у позовній заяві та у судовому засіданні просив не стягувати з Відповідачки судові витрати, підстав для застосування положень ст.141 ЦПК України суд у даному випадку не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.257 ЦК України, ст.ст.81, 265, 274, 279 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В :

Позов БАХМАЦЬКОГО КОМУНАЛЬНОГО ВИРОБНИЧОГО ПІДПРИЄМСТВА «КОМУНАЛЬНИК» до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги – задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь БАХМАЦЬКОГО КОМУНАЛЬНОГО ВИРОБНИЧОГО ПІДПРИЄМСТВА «КОМУНАЛЬНИК» заборгованість за послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій за період з 01.03.2017 по 01.03.2026 на суму 8202 (вісім тисяч двісті два) грн. 61 коп.

У задоволенні іншої частини позову – відмовити.

Позивач - БАХМАЦЬКЕ КОМУНАЛЬНЕ ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «КОМУНАЛЬНИК», 16500, м.Бахмач Ніжинського району Чернігівської області, вул.Південна,48, код ЄДРПОУ – 32991839.

Відповідачка - ОСОБА_2 , АДРЕСА_4 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Третя особа - ОСОБА_1 , АДРЕСА_5 , РНОКПП – НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Бахмацького районного суду Н.В.Лобода