ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

29607, м. Хмельницький, майдан Незалежності, 1, e-mail: inbox@km.arbitr.gov.ua, тел.(0382)71-81-84
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" травня 2026 р. Справа № 924/230/26 
м. Хмельницький
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Субботіної Л.О. за участю секретаря судового засідання Мізика М.А., розглянувши матеріали справи
за позовом Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" м. Нетішин Шепетівського району Хмельницької області
до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-конструкторське підприємство "Лідер" м.Дніпро
про стягнення 1 030 490,92 грн

Представники сторін: не викликалися

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Хмельницької області 03.03.2026 надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-конструкторське підприємство "Лідер" про стягнення 1 030 490,92 грн, з яких: 573196,90 грн - пеня, 457294,02 грн - штраф. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 23.05.2025 між сторонами укладено договір поставки №53-124-01-25-26044, за умовами якого відповідач зобов`язувався поставити і передати у власність позивача товар: труби в асортименті. Згідно з п. 3.1 договору строк поставки становить 60 днів з дати укладення сторонами договору. Відповідно до п. 4.1 договору загальна вартість товару становить 16785744,00 грн з ПДВ. З урахуванням наведеного товар на суму 16785744,00 грн з ПДВ мав бути поставлений у повному обсязі у строк не пізніше 22.07.2025, а першим днем прострочення є 23.07.2025. Однак відповідач допустив прострочення виконання свого зобов`язання за договором щодо поставки товару на суму 15582571,92 грн з ПДВ і період такого прострочення, починаючи з 23.07.2025 по 21.10.2025, складає 91 календарний день. Позивач зазначає, що відповідно до п. 8.2 договору за порушення строку поставки товару постачальник сплачує покупцеві пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого (недопоставленого) в строк товару за кожен день прострочення, а за прострочення поставки понад 30 днів постачальник додаткового сплачує покупцю штраф у розмірі 7% від вказаної вартості. Розмір нарахованої позивачем пені становить 573196,90 грн, розмір штрафу - 457294,02 грн. Отже, загальний розмір штрафних санкцій за період прострочення поставки товару за договором складає 1030490,92 грн. Враховуючи, що відповідач добровільно не сплатив нараховані штрафні санкції, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 03.03.2026, вказану позовну заяву передано для розгляду судді Субботіній Л.О.
Ухвалою суду від 20.03.2026 ( після усунення недоліків) прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №924/230/26 в порядку розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено строки для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь позивача на відзив.
На адресу суду від відповідача 01.04.2026 надійшов відзив на позов, в якому відповідач заявляє про свою часткову незгоду із позицією позивача. Відповідач ставить до відома суд, що описане позивачем прострочення трапилося внаслідок логістичної затримки в ланцюгу постачання обумовленого між сторонами товару, яка не залежала від волі відповідача та перебувала поза його контролем. Так, як слідує із специфікації №1 до договору між сторонами було досягнуто домовленості щодо постачання товару, виробником якого є резидент країни Китай. За наведеного слідує, що для забезпечення постачання необхідного товару для позивача, відповідачу слід було організувати поставку від Zhandong Zida Steel Group LTD з Китаю в режимі митного імпорту такої продукції. З метою виконання відповідних договірних зобов`язань із позивачем, відповідач, будучи торговим посередником компанії Zhandong Zida Steel Group LTD (Китай) згідно контракту № SZS-3005/23 від 30.05.2023 звернувся із проханням здійснити поставку необхідної для позивача продукції та здійснив 100% авансовану оплату за таку продукцію. Згідно інформації наданої постачальником та морським перевізником Maersk 07.06.2025 виробником продукції було доставлено та завантажено в порт відправника відповідний товар - номер коносаменту (Bill of Lading) BL №254322418 до складу якого увійшло 3 морські контейнери. В подальшому, як свідчить інформація про рух вантажу на сайті перевізника, відповідні морські контейнери прибули до морського порту м. Ґданськ (Польща) лише 10 серпня 2025 року. За стандартних умов доставка для м. Дніпра з метою проведення митних процедур мала б тривати близько 10 днів. Однак через форс-мажорні обставини мала місце затримка перевезенням товару із порту м. Ґданськ (Польща) до м. Дніпра внаслідок великої завантаженості польської залізниці та збільшення транзитного часу по території Польщі удвічі, а також завантаженості прикордонних терміналів. Як наслідок, відбулася затримка в доставці відповідної продукції. Тому, контейнери з продукцією прибули до м. Дніпра лише 15 вересня 2025 року, розмитнення такого товару завершено 19 вересня 2025 року, що підтверджується копією митної декларації, а також листуванням із перевізником ТОВ "Н`ЮНІТ" та наданою ним хронологією руху вантажу із порту м. Ґданськ (Польща) до м. Дніпра. Відтак, лише після 17.09.2025 відповідач зміг продовжити постачання замовленої позивачем продукції та здійснити доставку товару із м. Дніпра до м. Нетішин. Про вказані обставини щодо причин затримки, відповідач повідомляв позивача, що підтверджується листом від 23.09.2025. Окрім того, відповідач звертає увагу, що затримка у постачанні товару була також зумовлена й введенням воєнного стану в Україні. Через постійні обстріли морських портів, розташованих у м. Одесі, та прилеглих містах, більшість продукції спрямовується порти Республіки Польща та Республіка Литва. Як наслідок, у зв`язку із ускладненням логістичних маршрутів зумовлених системним пошкодженням портової інфраструктури України, постійно змінюються маршрути постачання, що призводить до додаткового перевантаження портової та митної інфраструктури та сусідніх дружніх країн. Вказане призвело до неможливості вчасного виконання власних зобов`язань відповідачем, адже останнє залежить від наявних непереборних чинників, що наразі діють в середині країни, де здійснює свою господарську діяльність відповідач. Тому, відповідач просить врахувати викладені доводи при розгляді даного спору, його попередню поведінку, а також наявність непередбачуваних обставин щодо логістичної затримки, та зменшити розмір заявлених позивачем до стягнення штрафних санкцій (пені та штрафу) на 90 % від суми заявлених позовних вимог.
Позивач у відповіді на відзив від 20.04.2026 не погоджується із наведеними твердженнями відповідача. Вважає, що вказані відповідачем у відзиві обставини та докази не є такими, що обґрунтовують та зумовлюють необхідність зменшення нарахованих позивачем штрафних санкцій на 90%. Зауважує, що визначені у п. 8.2. договору штрафні санкції за несвоєчасну поставку товару узгоджуються із приписами статей 230, 231 Господарського кодексу України. На момент укладення договору між сторонами не існувало будь-якого спору щодо встановлення чи не встановлення штрафних санкцій, а приймаючи участь у публічній закупівлі відповідач добровільно погодився на всі умови договору. У розділі 7 договору сторони погодили порядок дій при виникненні форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), якими є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору. Зокрема, пунктом 7.3 договору передбачено, що сторона, що зазнала дії форс-мажорних обставин, які унеможливлюють виконання зобов`язань за договором, письмово повідомляє іншу сторону про їх виникнення протягом 5 днів з моменту їх виникнення з наступним наданням, не пізніше двох місяців, відповідного підтверджуючого документу. Однак відповідач в процесі виконання зобов`язань не вказував на настання таких обставин та не надавав для філії "ВП ХАЕС" жодних сертифікатів про настання будь-яких форс-мажорних обставин, для подальшого звільнення від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором, та не виявив бажання отримати відповідний сертифікат ТПП України або регіональної ТПП про підтвердження наявності форс-мажорних обставин. Щодо посилань на наявність обставин затримки переміщення вантажу на території України, похідних від введення воєнного стану на території України, то позивач зауважує, що договір було укладено вже під час дії воєнного стану та наведених ускладнюючих обставин логістики вантажу. Позивач вважає, що підписуючи договір поставки, відповідач погодив всі істотні його умови, враховуючи строк його дії та кінцевий термін виконання зобов`язання з поставки товару, усвідомлював кінцеву дату поставки товару, а тому відповідно, повинен був врахувати вказану обставину, оцінити ризики та об`єктивну можливість виконання такого зобов`язання у вказаний договором строк та ймовірні негативні наслідки для себе за договором у випадку невиконання зобов`язання з поставки товару у визначений строк. Тому позивач просив відмовити у задоволення клопотання про зменшення штрафних санкцій.
Відповідач в запереченнях на відповідь на відзив від 24.04.2026 просить відхилити доводи позивача, викладені у відповіді на відзив, як такі, що не спростовують наявності підстав для зменшення штрафних санкцій. На підставі статті 233 Господарського кодексу України та частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України просить зменшити розмір заявлених до стягнення штрафних санкцій на 90 відсотків, або у разі якщо суд дійде висновку про відсутність підстав для зменшення санкцій саме у вказаному розмірі, зменшити їх до іншого співмірного, справедливого та пропорційного розміру, який суд визнає обґрунтованим з урахуванням встановлених обставин справи.
Суд під час розгляду матеріалів справи встановив наступні обставини.
Між Акціонерним товариством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" (далі - покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-конструкторське підприємство "Лідер" (далі - постачальник) укладено договір поставки №53-124-01-25-26044 від 23.05.2025 (далі - договір), згідно з п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцю в передбачені цим договором строки товар, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити вказаний товар згідно з найменуванням, асортиментом, виробником, кількістю, ціною, та з кодом згідно УКТ ЗЕД товару, які зазначаються в специфікації №1 (додаток №1 до договору), та є невід`ємною частиною договору.
Відповідно до п. 1.2 договору предметом поставки по даному договору є товар: труби в асортименті (код 44160000-9 згідно ДК 021:2015 - магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби).
Місцем виконання цього договору є місто Нетішин Хмельницької області (п. 1.3 договору).
За умовами п. 3.1 договору строк поставки товару становить 60 календарних днів з дати укладення сторонами договору.
Згідно з п. 3.2 договору поставка товару згідно специфікації здійснюється транспортом і за рахунок постачальника на умовах DDP згідно з ІНКОТЕРМС 2020 на склад вантажоодержувача у м. Нетішин Хмельницької області. 
Датою поставки товару є дата підписання видаткової накладної вантажоодержувачем. Ризик випадкового пошкодження або випадкового знищення товару переходить до покупця з моменту поставки товару (п. 3.5 договору).
Пунктом 3.7 договору передбачено, що приймання товару здійснюється на складі вантажоодержувача у відповідності до супровідних документів.
Відповідно до п. 4.1 договору ціна товару по договору становить 13 988 120,00 грн, крім того ПДВ 20% 2 797 624,00 грн, всього ціна договору 16 785 744,00 грн.
За умовами п. 4.2 договору ціна за одиницю товару, кількість та загальна ціна товару по договору визначається специфікацією №1 (додаток № 1 до договору).
До ціни товару включена вартість упакування, маркування, страхування, доставки до складу вантажоодержувача, витрати пов`язані з виготовленням, прийманням товару (п. 4.3 договору).
Пунктом 5.1 договору передбачено, що оплату за поставлений товар покупець здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 180 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатний товар згідно з СОУ НАЕК 038:2021.
За умовами п.п. 6.3.1 договору постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені договором.
Відповідно до п. 7.1 договору форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого відповідними органами, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув грунту, інші стихійні лиха тощо.
Згідно з п. 7.2 договору наявність форс-мажорних обставин засвідчується відповідним документом, виданим Торгово-промисловою палатою України, або регіональною торгово-промисловою палатою, або іншим уповноваженим органом, відповідно до законодавства.
У п. 7.3 договору визначено, що сторона, що зазнала дії форс-мажорних обставин, які унеможливлюють виконання зобов`язань за договором, письмово повідомляє іншу сторону про їх виникнення протягом 5 днів з моменту їх виникнення з наступним паланням, не пізніше двох місяців, відповідного підтверджуючого документу.
Неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про настання форс-мажорних обставин позбавляє сторону права посилатися на них як на обставини, що звільняють від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором (п. 7.4 договору).
Згідно з п. 8.1 договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством України.
Пунктом 8.2 договору передбачено, що за порушення строку поставки товару постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1 % від вартості непоставленого (недопоставленого) в строк товару за кожен день прострочення, а за прострочення поставки понад 30 днів постачальник додатково сплачує покупцю штраф в розмірі 7 % від вказаної вартості.
Цей договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (за наявності печатки) і діє до 31.12.2025, а в частині виконання гарантійних зобов`язань, що передбачені даним договором - до спливу гарантійних строків.
Договір підписаний сторонами та скріплений відтисками їх печаток.
Додатком №1 до договору оформлено специфікацію №1, в якій визначено найменування товару, кількість, ціну та загальну вартість товару - 16 785 744,00 грн з ПДВ.
Додатком №2 до договору оформлено технічну специфікацію. 
На виконання умов договору відповідач поставив позивачу товар на загальну суму 16 726 735,92 грн, а саме:
- згідно з видатковою накладною №284 від 12.06.2025 на суму 1 144 164,00 грн, товар отримано 18.06.2025,
- згідно з видатковою накладною №377 від 01.08.2025 на суму 2 630 372,16 грн, товар отримано 04.08.2025,
- згідно з видатковою накладною №389 від 06.08.2025 на суму 2 647 444,80 грн, товар отримано 07.08.2025,
- згідно з видатковою накладною №393 від 07.08.2025 на суму 1 612 779,36 грн, товар отримано 08.08.2025,
- згідно з видатковою накладною №406 від 11.08.2025 на суму 1 167 480,00 грн, товар отримано 13.08.2025,
- згідно з видатковою накладною №419 від 13.08.2025 на суму 1 050 732,00 грн, товар отримано 15.08.2025,
- згідно з видатковою накладною №511 від 22.09.2025 на суму 2 584 608,00 грн, товар отримано 23.09.2025,
- згідно з видатковою накладною №519 від 24.09.2025 на суму 2 637 960,00 грн, товар отримано 26.09.2025,
- згідно з видатковою накладною №534 від 01.10.2025 на суму 1 237 329,60 грн, товар отримано 03.10.2025,
- згідно з видатковою накладною №567 від 21.10.2025 на суму 13 866,00 грн, товар отримано 22.10.2025.
Позивач звернувся до відповідача з претензією №45-30-2699/29080 від 27.11.2025, в якій просив у семиденний строк сплатити штрафні санкції згідно п. 8.2 договору.
Відповідач у відповіді на претензію №05/12 від 05.12.2025 повідомив про затримку доставки товару з Китаю, у зв`язку із чим просив переглянути вимогу про стягнення штрафних санкцій.
В листі №45-30-248/2818 від 09.02.2026 позивач просив відповідача розглянути можливість добровільної сплати нарахованих штрафних санкцій.
На підтвердження наявності незалежних від відповідача обставин, у зв`язку із якими відбулась затримка товару, останній подав в матеріали справи контракт № SZS-3005/23 від 30.05.2023, укладений між відповідачем (покупець) та Zhandong Zida Steel Group Со. LTD (Китай) (продавець) щодо продажу труб безшовних сталевих холоднодеформованих, та специфікацію №11 від 23.04.2025 до вказаного контракту, із змісту якої вбачається, що поставка товару здійснювалась в контейнерах.
07.06.2025 продавцем було доставлено та завантажено в порт відправника відповідний товар - номер коносаменту (Bill of Lading) BL №254322418, до складу якого увійшло 3 морські контейнери.
Як свідчить інформація про рух вантажу на сайті перевізника, 10 серпня 2025 року відповідні морські контейнери прибули до морського порту м. Ґданськ (Польща). Матеріали справи містять договір №UA00324077 на перевезення зовнішньоторгівельних вантажів від 16.05.2025, укладений між відповідачем (замовник) та Maersk A/S (перевізник), на виконання якого 01.09.2026 та 30.09.2026 складено акти виконаних робіт про те, що перевізник надав послуги з міжнародного морського вантажного перевезення в контейнерах згідно коносаменту № 254322418, а замовник прийняв виконану роботу.
Листом від 10.03.2026 ТОВ "Н`ЮНІТ" повідомило відповідача, що затримка в доставці контейнерів MRSU7984233, MRSU7984212 та MRSU7999320 виникла з причин, які не залежать від товариства. Перевантаження контейнерів на інші залізничні платформи було здійснено 12.09.2025. Причиною затримки стала значна завантаженість залізничної станції, що призвело до обмеження операційної пропускної спроможності станції та відповідно до затримки подачі вагонів на термінал для виконання перевантажувальних операцій.
Згідно букінгу 254322418 (по специфікації №11) товар прибув до порту 08.08. (затримка на 5 днів), 11.08. - відправлено з порту вивантаження, 22.08. - виїзд з Глівіце, 24.08 - прибули на кордон (Львів - Мостиська), 06.09. - відвантажено з кордону, 12.09 - прибули в сухий порт, 17.09 - огляд, 19.09 - доставка на склад покупця.
Матеріали справи містять також лист відповідача від 23.09.2025, що адресований позивачу з поясненнями щодо затримки товару.
Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, суд приймає до уваги наступне.
Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. 
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Як вбачається з матеріалів справи, між Акціонерним товариством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє філія "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" (далі - покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-конструкторське підприємство "Лідер" (далі - постачальник) укладено договір поставки №53-124-01-25-26044 від 23.05.2025 (далі - договір), згідно з п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцю в передбачені цим договором строки товар, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити вказаний товар згідно з найменуванням, асортиментом, виробником, кількістю, ціною, та з кодом згідно УКТ ЗЕД товару, які зазначаються в специфікації №1 (додаток №1 до договору), та є невід`ємною частиною договору.
Відповідно до п. 1.2 договору предметом поставки по даному договору є товар: труби в асортименті (код 44160000-9 згідно ДК 021:2015 - магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби).
Додатком №1 до договору оформлено специфікацію №1, в якій сторони погодили найменування товару, що підлягає поставці, його кількість, ціну та загальну вартість товару 16785744,00 грн з ПДВ.
Відповідно до ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
У п. 3.1 договору передбачено, що строк поставки товару становить 60 календарних днів з дати укладення сторонами договору.
З огляду на те що датою укладення договору поставки є 23.05.2025, відповідач зобов`язаний був здійснити поставку вказаного в специфікації товару у строк по 22.07.2025 включно.
Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
За приписами ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобов`язання.
Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач здійснював поставку товару частинами, про що складено та підписано видаткові накладні, зокрема: №284 від 12.06.2025, товар отримано 18.06.2025, №377 від 01.08.2025, товар отримано 04.08.2025, №389 від 06.08.2025, товар отримано 07.08.2025, №393 від 07.08.2025, товар отримано 08.08.2025, №406 від 11.08.2025, товар отримано 13.08.2025, №419 від 13.08.2025, товар отримано 15.08.2025, №511 від 22.08.2025, товар отримано 23.09.2025, №519 від 24.09.2025, товар отримано 26.09.2025, №534 від 01.10.2025, товар отримано 03.10.2025, №567 від 21.10.2025, товар отримано 22.10.2025.
Таким чином, відповідач здійснив поставку частини товару з порушенням строку, вказаного у п. 3.1 договору.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частиною 2 ст. 551 ЦК України передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Сторони у п. 8.2 договору погодили, що за порушення строку поставки товару постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1 % від вартості непоставленого (недопоставленого) в строк товару за кожен день прострочення, а за прострочення поставки понад 30 днів постачальник додатково сплачує замовнику штраф в розмірі 7 % від вказаної вартості.
На підставі вищевказаних положень договору позивач заявив до стягнення 573196,90 грн, з яких 187698,96 грн нарахованої за період з 23.07.2025 по 03.08.2025 на суму 15641580,00 грн, 39033,62 грн за період з 04.08.2025 по 06.08.2025 на суму 13011207,84 грн, 10363,76 грн за 07.08.2025 на суму 10363763,04 грн, 43754,92 грн за період з 08.08.2025 по 12.08.2025 на суму 1612779,36 грн, 15167,01 грн за період з 13.08.2025 по 14.08.2025 на суму 7583503,68 грн, 254778,10 грн за період з 15.08.2025 по 22.09.2025 на суму 6532771,68 грн, 11844,49 грн за період з 23.09.2025 по 25.09.2025 на суму 3948163,68 грн, 9171,43 грн за період з 26.09.2025 по 02.10.2025 на суму 1310203,68 грн, 1384,61 грн за період з 03.10.2025 по 21.10.2025 на суму 72874,08 грн. Крім того, позивач заявив 457294,02 грн штрафу, що становить 7 % від вартості товару, що був несвоєчасно поставлений (6532771,68 грн).
Проаналізувавши проведені розрахунки, враховуючи встановлені судом вище обставини, суд дійшов висновку про правомірність нарахування позивачем штрафних санкцій. 
Відповідач у відзиві на позов вказує про наявність об`єктивних і незалежних від нього обставин, які зумовили невиконання зобов`язань за договором та просить відмовити у стягненні штрафних санкцій або зменшити їх розмір.
При розгляді вказаного клопотання відповідача суд враховує наступне.
Згідно з ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
Непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути. 
Із наведеного вбачається, що для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання згідно з ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, повинна довести: наявність обставин непереборної сили; їх надзвичайний характер; неможливість попередити за даних умов завдання шкоди; причинний зв`язок між цими обставинами і понесеними збитками.
Форс-мажорні обставини не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань.
Таким чином, сторона, яка посилається на конкретні обставини, повинна довести те, що вони є форс- мажорними, що саме через настання цих обставин сторона об`єктивно була позбавлена можливості виконати договірне зобов`язання.
В ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" вказано, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо. Подібні за змістом положення місяться також у п. 7.1 договору.
Отже, ознаками форс-мажорних обставин є такі елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за таких умов здійснення господарської діяльності.
Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона, яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.08.2022 у справі № 922/854/21.
Між обставинами непереборної сили та неможливістю належного виконання зобов`язання має бути причинно-наслідковий зв`язок. Тобто неможливість виконання зобов`язання має бути викликана саме обставиною непереборної сили, а не обставинами, ризик настання яких несе учасник правовідносин (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 31.08.2022 у справі № 910/15264/21).
З аналізу наведеного слідує, що на особу, яка порушила зобов`язання, покладається обов`язок доведення того, що відповідне порушення є наслідком дії певної непереборної сили, тобто, що непереборна сила не просто існує, а безпосередньо призводить до порушення стороною свого зобов`язання (необхідність існування причинно-наслідкового зв`язку між виникненням форс-мажорних обставин та неможливістю виконання стороною своїх зобов`язань).
Суд звертає увагу, що сторони у п. 7.2 договору погодили, що наявність форс-мажорних обставин засвідчується відповідним документом: виданим Торгово-промисловою палатою України, або регіональною торгово-промисловою палатою, або іншим уповноваженим органом, відповідно до законодавства.
У п. 7.3 договору визначено, що сторона, що зазнала дії форс-мажорних обставин, які, унеможливлюють виконання зобов`язань за договором, письмово повідомляє іншу сторону про їх виникнення протягом 5 днів з моменту їх виникнення з наступним паланням, не пізніше двох місяців, відповідного підтверджуючого документу.
Неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про настання форс - мажорних обставин позбавляє сторону права посилатися на них як на обставини, що звільняють від відповідальності за не виконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором (п. 7.4 договору).
Верховний Суд в постанові від 31.08.2022 по справі №9910/15264/21 акцентував на тому, що повідомлення про форс-мажор має бути направлено іншій стороні якнайшвидше. Хоча й форс - мажорні обставини впливають, як правило, на одну сторону договору (виконавця), але вони мають негативні наслідки насамперед для іншої сторони договору, яка не отримує його належного виконання. Отже, своєчасне повідомлення іншої сторони про настання форс-мажорних обставин спрямоване на захист прав та інтересів іншої сторони договору, яка буде розуміти, що не отримає вчасно товар (роботи, послуги) та, можливо, зможе зменшити негативні наслідки форс-мажору.
Відповідачем не підтверджено в порядку, передбаченому Законом України "Про торгово-промислові палати в Україні" та п. 7.2 договору наявності обставини непереборної сили для відповідача, що призвели до неналежного виконання зобов`язання за договором поставки.
Відповідач звертався до позивача з пояснювальним листом вих. №2309/25 від 23.09.2025 щодо затримки постачання. Однак, вказаний лист надіслано поза межами встановленого у п. 7.3 договору строку, що згідно п. 7.4 договору позбавляє відповідача права на звільнення від відповідальності за такими обставинами.
Також судом зважається на те, що договір №53-124-01-25-26044 був укладений 23.05.2025, тобто у час, коли в країні уже діяв воєнний стан та мали місце інші обставини, зазначені у відзиві. В умовах воєнного стану здійснює свою господарську діяльність не лише відповідач, а також і позивач, що ставить їх в однакові умови.
Отже, враховуючи вищенаведене, відповідачем не доведено у встановленому договором порядку (належними доказами) дії обставин непереборної сили, які призвели до неможливості виконання ним зобов`язання з поставки товару у встановлений строк.
Щодо зменшення розміру штрафних санкцій, суд враховує наступне.
Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (ч.3 ст.551 ЦК України).
Під час вирішення судом питання про зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки підлягають врахуванню та оцінці на предмет підтвердженості та обґрунтованості як ті підстави для зменшення неустойки, що прямо передбачені законом, так і ті, які хоча прямо і не передбачені законом, однак були заявлені як підстави для зменшення розміру неустойки та мають індивідуальний для конкретних спірних правовідносин характер.
Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі вичерпного переліку обставин як підстав для зменшення судом розміру неустойки (ч.3 ст.551 ЦК України) господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки (правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 26.08.2021 у справі №911/378/17 (№911/2223/20)).
Відповідно до змісту ст.551 ЦК України, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), що підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, строку прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.
Слід зазначити, що законодавчо не врегульований розмір можливого зменшення штрафних санкцій. При цьому, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду. 
При вирішенні питання про зменшення пені суд бере до уваги також співвідношення розміру заборгованості боржника та розміру пені. Такий підхід є усталеним в судовій практиці (постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18 та Верховного Суду від 23.09.2019 у справі №920/1013/18, від 26.03.2020 у справі №904/2847/19).
Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в п.7.43 постанови від 19.01.2024 у справі №911/2269/22 виснував, що в питаннях підстав для зменшення розміру неустойки правовідносини у кожному спорі про її стягнення є відмінними, оскільки кожного разу суд, застосовуючи дискрецію для вирішення цього питання, виходить з конкретних обставин, якими обумовлене зменшення штрафних санкцій, які водночас мають узгоджуватись з положенням ч.3 ст.551 ЦК, а також досліджуватись та оцінюватись судом в порядку статей 86, 210, 237 ГПК України.
Такий підхід є усталеним в судовій практиці, зокрема Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (постанови від 11.07.2023 у справі №914/3231/16, від 10.08.2023 у справі №910/8725/22, від 26.09.2023 у справі №910/22026/21, від 02.11.2023 у справі №910/13000/22, від 07.11.2023 у справі №924/215/23, від 09.11.2023 у справі №902/919/22).
Суд враховує, що відповідач здійснив поставку лише частини товару з порушенням строку визначеного договором, прострочення виконання зобов`язання є незначним, а позивач не зазнав суттєвих збитків, у зв`язку із несвоєчасним виконанням відповідачем основного зобов`язання. Доказів протилежного матеріали справи не містять.
Із долучених до матеріалів справи доказів вбачається, що прострочення поставки товару стало наслідком обставин, обумовлених зовнішніми чинниками, на які відповідач не міг вплинути, зокрема, поставка товару здійснювалась з Китаю, причиною затримки стала значна завантаженість залізничної станції, що призвело до обмеження операційної пропускної спроможності станції та відповідно до затримки подачі вагонів на термінал для виконання перевантажувальних операцій (вказані обставини позивачем під час розгляду справи не заперечувались).
Також суд приймає до уваги добросовісні дії відповідача спрямовані на попередження позивача щодо наявності обставини неможливості своєчасної поставки товару. 
У постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.01.2024 у справі №911/2269/22 суд наголосив, що неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено також в Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7- рп/2013.
Крім цього, таку функцію, як сприяння належному виконанню зобов`язання, стимулювання боржника до належної поведінки, неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Неустойка не є каральною санкцією, а має саме компенсаційний характер (постанова Верховного Суду від 02.11.2022 у справі № 910/14591/21).
Зважаючи на викладене, враховуючи визначені ст. 3 ЦК України засади цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає за необхідне зменшити розмір заявлених позивачем до стягнення штрафних санкцій в сумі 1030 490,92 грн, з яких: 573196,90 грн - пеня та 457294,02 грн штраф, до 515245,46 грн, з яких 286598,45 грн - пеня та 228647,01 грн - штраф, що, на думку суду, є співрозмірним в контексті інтересів обох сторін з урахуванням обставин, наведених сторонами в обґрунтування позицій щодо зменшення розміру штрафних санкцій. 
Згідно з ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору у справі покладаються на відповідача. При розподілі судових витрат враховано, що судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.
Керуючись ст. ст. 20, 24, 27, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 247, 252, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-конструкторське підприємство "Лідер" (м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 108, корпус 8, кв. 65, код 32887574) на користь Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" (30100, Хмельницька обл. м.Нетішин, вул. Енергетиків, буд 20, код ВП 21313677) 286598,45 грн (двісті вісімдесят шість тисяч п`ятсот дев`яносто вісім гривень 45 ком) пені, 228647,01 (двісті двадцять вісім тисяч шістсот сорок сім гривень 01 коп.) штрафу та 12365,89 грн (дванадцять тисяч триста шістдесят п`ять гривень 89 коп.) витрат на оплату судового збору.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення. Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 ГПК України.

Суддя Л.О. Субботіна 

Рішення надсилається позивачу, його представнику та відповідачу до електронних кабінетів та на електронну адресу позивача: office@khnpp.atom.gov.ua