Справа № 681/296/26
Провадження 2/681/506/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2026 року  
Полонський районний суд Хмельницької області
 
в складі: головуючого – судді Горщара А.Г.
з участю секретаря судових засідань Салюк Т.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонне за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

У березні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» (далі - Товариство) через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 190-010-850-2-17-Г від 22.12.2017, яка становить 12 621,40 грн та складається з: 10 610,08 грн – заборгованість за кредитом (в томі силі прострочена), 609,97 грн – заборгованість по сплаті відсотків (в тому числі прострочена), 1 401,35 грн – заборгованість по сплаті комісій (в тому числі прострочена), а також судові витрати у виді судового збору в розмірі 2 662,40 грн та 11 200,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування вимог представник позивача зазначав, що 22.12.2017 між АТ «Мегабанк» (далі – Банк) та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір 190-010-850-2-17-Г (з ануїтетними платежами) (далі – Договір, кредитний договір), який складається з публічної частини договору, якою є Правила обслуговування клієнтів в АТ «Мегабанк», розміщені на сайті АТ «Мегабанк»: www.megabank.ua, та індивідуальної частини договору, якою є вказаний кредитний договір.
За умовами Договору Банк надає позичальнику кредитні кошти на споживчі цілі через касу банку готівкою в розмірі 11 210,76 грн, які позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю до 21.12.2020, сплатити проценти за користування ними та інші платежі згідно з додатками до вказаного договору. Для обліку кредиту та нарахованих процентів за кредитом кредитодавець відкриває відповідні рахунки.
Банк свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконав та надав кредит в узгодженому розмірі.
Відповідач отримав кредитні кошти, однак свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредиту, сплати відсотків та комісії за користування кредитом виконав не в повномі обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість у вище вказаному розмірі.
03.09.2024 за результатами відкритих торгів (аукціону) Банк уклав договір відступлення прав вимоги №GL1N426240 з ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс», за умовами якого право вимоги за кредитним договором № 190-010-850-2-17-Г від 22.12.2017, укладеним з ОСОБА_1 , відступив для ТОВ «ФК «Мустанг Кредит», яке в подальшому на підставі договору № 1/12 від 27.12.2024 передало таке право вимоги для ТОВ «ФК Єврокредит».
Заборгованість за кредитним договором відповідачем не погашена, тож за захистом своїх порушених прав Товариство звернулось до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 23.03.2026 у справі відкрито провадження та постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; сторонам визначено строк для подачі заяв по суті справи. 
Копії позовної заяви з доданими до неї документами відповідачу надіслано позивачем цінним листом 12.03.2026.
ОСОБА_1 за зареєстрованою адресою місця проживання судом надіслано копію ухвали про відкриття провадження, конверт з вкладенням повернувся на адресу суду з довідкою відділення АТ «Укрпошта» від 29.04.2026 про відсутність адресата за вказаною адресою, однак за положеннями п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відправлення вважається врученим. Відповідач у визначений судом строк відзив на позов не подав.
Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та, згідно зі ст.280 ЦПК України, за згодою позивача проводить заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд зазначає про таке.
Встановлено, що 22.12.2017 між АТ «Мегабанк» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) в письмовій формі укладено кредитний договір №190-010-850-2-17-Г (з ануїтетними платежами), за умовами якого кредитодавець надає кредитні кошти (далі – кредит) в сумі та на умовах визначених Договором, які позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками.
Кредит надається на споживчі цілі, шляхом: видачі грошових коштів з каси банку готівкою (п.1.2. Договору).
У розділі 2. Договору сторони погодили умови та порядок надання кредиту: кредит надається на строк з 22.12.2017 до 21.12.2020 включно у розмірі 11 210,76 грн; процентна ставка за користування кредитом, що нараховується на суму заборгованості (фіксована) – 15 % річних; реальна річна процентна ставка – 100,01 % річних; загальна вартість кредиту – 24 441,00 грн; розмір комісії за розрахунково-касове обслуговування - 2,5 % від суми кредиту щомісячно; розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди – 670,69 грн щомісячно; процентна ставка понад строк, вказаний в п.2.2. Договору – 0,1 %.
Для обліку кредиту кредитодавець зобов`язується відкрити позичковий рахунок № НОМЕР_1 , для обліку нарахованих процентів за кредитом - відкрити рахунок № НОМЕР_2 (п.п.3.1.1., 3.1.2. Договору).
Позичальник зобов`язався повернути кредит у повному обсязі до 16 год. 21.12.2020 року, своєчасно та в повній сумі сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за Договором на передбачених ним умовах (п.3.2.1. та п.3.2.3. Договору).
Повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами передбаченими Договором, платіжний період – календарний місяць (п.4.1., п.4.2. Договору).
В додатку № 1 до Договору сторони узгодили графік платежів по кредиту.
Банк взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконав, відкрив відповідні рахунки та надав відповідачу кредит в обумовленій Договором сумі.
Відповідач отримав кредитні кошти, частково вносив платежі на погашення заборгованості, однак в повному обсязі кредит не повернув та передбачені Договором платежі не сплатив, про що свідчать виписки по особових рахунках останнього за період з 22.12.2017 по 02.12.2022 та за період з 03.12.2022 по 03.09.2024.
Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості та виписками по рахунках ОСОБА_1 станом на 03.09.2024 року заборгованість відповідача за кредитним договором №190-010-850-2-17-Г від 22.12.2017 складає 12 621,40 грн, з яких: заборгованість за основним боргом – 10 610,08 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками – 609,97 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями – 1 401,35 грн.
03.09.2024 відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024, АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» уклали договір №GL1N426240 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого Банк відступив, а ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» набуло право вимоги до боржників за основними договорами, зазначених в додатку № 1 до цього договору, зокрема до ОСОБА_1 за кредитним договором № 190-010-850-2-17-Г від 22.12.2017 в сумі 12 621,40 грн, та оплатило таке право вимоги, що підтверджується даними вказаного договору, витягу з додатку № 1 до нього та платіжної інструкції № 66895 від 31.07.2024.
Відповідно до договору про відступлення прав вимоги №1/14 від 27.12.2024, укладеного між ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» та ТОВ «ФК Єврокредит», витягу з додатку № 1 до вказаного договору, платіжних інструкцій № 1074 від 27.12.2024, 1091 від 31.01.2025, 1822 від 22.09.2025 право вимоги до відповідача за кредитним договором №190-010-850-2-17-Г від 22.12.2017 за плату перейшло до ТОВ «ФК Єврокредит» у розмірі заборгованості 12 621,40 грн, яка складається з 10 610,08 грн – заборгованості за основним боргом, 609,97 грн – заборгованості за відсотками, 1 401,35 грн – заборгованості за комісією.
Позивач та попередній кредитор ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» додаткових нарахувань заборгованості не здійснювали. 
Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту не виконав, кредитні кошти не повернув, відсотків за користування ними та комісії за їх надання не сплатив.
Вирішуючи спір, суд виходить із такого.
За змістом ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За положеннями ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно із ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першою ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За положеннями статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що кредитний договір між АТ «Мегабанк» та ОСОБА_1 укладений в письмовій формі, Банк виконав взяті за Договором зобов`язання та надав відповідачу кредит в обумовленому розмірі, однак позичальник не повернув кредитні кошти в повному обсязі та не сплатив процентів за користування ними, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.
Зважаючи на оформлені у встановленому порядку кредитний договір та договори про відступлення прав вимоги позивач є належним стягувачем неповернутих кредитних коштів та процентів за користування ними з відповідача.
Відповідач не надав відзив на позов, не заперечував факту укладання кредитного договору, отримання кредитних коштів, не спростовував розрахунок та розмір заборгованості, не подав своїх доказів на заперечення відповідних доводів позивача.
Сукупністю досліджених судом доказів, які містяться в матеріалах справи, зокрема, даними кредитного договору, виписок по рахунках відповідача, довідки розрахунку заборгованості, доведено наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства в частині стягнення заборгованості за основним боргом (тілом кредиту) в розмірі 10 610,08 грн та процентів за користування ним з розмірі 609,97 грн за кредитним договором №190-010-850-2-17-Г від 22.12.2017.
Щодо вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по комісії у розмірі 1 401,35 грн суд зазначає про таке.
Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.
До цих засад віднесено свободу договору (пункт 3), справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6).
Відповідно до статті 18 Закону №1023-ХІІ «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.
За положеннями пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Згідно з частинами першою, другою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Свобода договору не є абсолютною (необмеженою): вона існує в рамках норм чинного законодавства, а дії сторін договору мають ґрунтуватися на засадах розумності, добросовісності та справедливості, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору.
Норми чинного законодавства також закріплюють презумпцію правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована.
Умовами кредитного договору можуть визначатися додаткові (акцесорні) зобов`язання сторін. При цьому правові та організаційні засади споживчого кредитування встановлюють право споживача на справедливі умови кредитного договору.
Закон України №1734-VІІІ «Про споживче кредитування» визначає право кредитодавця отримувати винагороду за супутні з наданням кредиту послуги, зокрема комісію за обслуговування кредиту, у разі якщо такі послуги дійсно були надані банком позичальнику. Водночас, банкам забороняється встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь, або за дії, які споживач здійснює на користь банку. Також на позивача не може бути покладений обов`язок сплачувати платежі, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався.
Загальною підставою визнання правочину недійсним є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог закону щодо його дійсності, які встановлені статтею 203 ЦК України. Нікчемним є правочин, недійсність якого прямо встановлена законом.
Умови договору про надання споживчого кредиту, що передбачають здійснення платежів за дії, які не є послугою, або здійснення платежів, які заборонені законом, є нікчемними.
Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 9 грудня 2019 року у справі №524/5152/15-ц.
Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 6 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 зазначив, що якщо в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), та не узгоджено їх зі споживачем, то такі умови є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Судом встановлено, що п.2.8. Кредитного договору №190-010-850-2-17-Г від 22.12.2017 року (з ануїтетними платежами), укладеного між АТ «Мегабанк» та ОСОБА_1 , передбачено, що комісійна винагорода за обслуговування кредитної заборгованості у відсотках від суми кредиту сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця у розмірі 2,50 % від суми кредиту.
При цьому, у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, що пов`язані з наданням кредиту, за які встановлена комісія. Відтак умова кредитного договору про сплату відповідачем на користь кредитодавця комісії за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемною, внаслідок чого сума нарахованої комісії у розмірі 1 401,35 грн не може бути стягнута з відповідача на користь позивача.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2024 у справі № 582/202/22.
Тому вимога про стягнення з відповідача комісії за надання кредиту задоволенню не підлягає.
За наведених обставин позовні вимоги ТОВ «ФК Єврокредит» по сплаті заборгованості за кредитним договором №190-010-850-2-17-Г від 22.12.2017 підлягають частковому задоволенню в загальному розмірі 11 220,05 грн, що складаються з тіла кредиту в сумі 10 610,08 грн та відсотків за користування ним в сумі 609,97 грн.
Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати , зокрема, на професійну правничу допомогу
За положеннями ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено здійснення розподілу судових витрат на підставі поданих сторонами доказів.
При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 6755 від 12.03.2026, позов задоволено частково на 88,9 % від заявлених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по оплаті судового збору у сумі 2 366,87 грн (2662,40 грн х 88,9% / 100%).
Згідно зі ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу Товариством надано договір про надання правничої допомоги №1/07 від 01.07.2025, укладений з адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС», вартість послуг (прейскурант) до вказаного договору, реєстр боржників від 01.12.2025 до договору про надання правничої допомоги № 1/07, ордер на надання правничої допомоги адвокатом Журавльовим С.Г., виданий АО «Альянс ДЛС», акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 12100467 від 05.01.2026, відповідно до яких АО «Альянк ДЛС» надана правнича допомога для Товариства у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором №190-010-850-2-17-Г з ОСОБА_1 на суму 11 200 грн, яка полягала в проведенні юридичного на фінансового аналізу боржника (1 200 грн), складанні, підписанні та поданні до суду позовної заяви про стягнення заборгованості з боржника (10 000 грн). 
Відповідачем клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не заявлено, неспівмірність таких витрат не доведено.
Отже, суд приходить до висновку, що у зв`язку з частковим задоволенням позову на 88,9% від заявлених вимог, необхідно стягнути із відповідача на користь позивача 9 956,80 грн документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись наведеним, ст.ст.13, 81, 141, 263-265, 268, 273, 279-284, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» заборгованість за кредитним договором №190-010-850-2-17-Г (з ануїтетними платежами) від 22.12.2017, яка складається з: 10 610,08 грн – заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена), 609,97 грн – заборгованість по сплаті відсотків (в тому числі прострочена), а всього 11 220 (одинадцять тисяч двісті двадцять) грн 05 коп. 
У решті вимог позову – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 366 (дві тисячі триста шістдесят шість) грн 87 коп. та 9 956 (дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят шість) грн 80 коп. витрат на правничу допомогу.
Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків відповідачем не подана заява про його перегляд, а позивачем апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит», ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 40932411, місцезнаходження: пров.Ушинського, 1, офіс 105 м.Дніпро поштовий індекс 49001.
Відповідач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . 

Суддя          А.Г. Горщар