РІШЕННЯ
Іменем України
Справа № 285/1221/26
провадження у справі № 2-а/0285/45/26
18 травня 2026 року м. Звягель
Звягельський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді   Васильчук Л. Й.,
за участю секретаря   Дуянової Г. Г.,
розглянувши адміністративну справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін
за позовом  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник позивача Шепета Роман Леонідович
до Головного управління Національної поліції в Житомирській області
про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №6689942 від 19.02.2026,-
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. відносно ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6240229 від 19.02.2026 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП (далі — Постанова), а провадження у справі закрити за відсутністю події і складу правопорушення; стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати в сумі 3605,6 грн.
В обґрунтування вимог зазначив, що згідно оскаржуваної Постанови, 19.02.2026 11:52 м. Звягель, вул. Ю. Ковальського водій, керуючи транспортним засобом несвоєчасно ввімкнув покажчик повороту, чим порушив вимоги п. 9.4 ПДР — несвоєчасне подання попереджувальних сигналів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Вважає, що вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки у ній не зазначено, який саме маневр виконував позивач та поліцейським не було здійснено за встановленою законом процедурою розгляд справи. Крім того, ОСОБА_3 є громадянином Арабської Республіки Єгипту, українською мовою володіє не в повній мірі, а працівники поліції не роз`яснили його право скористатися послугами перекладача та, відповідно і не залучили перекладача у встановленому законом порядку. 
Ухвалою від 06.03.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін, заперечення проти чого від них не надійшло. 
19.03.2026 від представника ГУНП в Житомирській області надійшов відзив у якому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Вважає вимоги позивача безпідставними та необґрунтованими, оскільки оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення винесена у зв`язку із порушенням позивачем Правил дорожнього України, що підтверджується матеріалами справи. Доказом вини позивача у порушенні ПДР являється винесена у встановленому законом порядку постанова та відеодокази, долучені до відзиву. Зазначає, що позивачу було роз`яснено його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, строки сплати штрафу та порядок оскарження постанови. Тому, позивач не був обмежений у своїх правах та обов`язках. Будь-яких клопотань у ході винесення постанови ОСОБА_3 не заявляв. Крім того, представником позивача не доведено розмір понесених витрат на правову допомогу адвоката.
Представником позивача 27.03.2026 подано письмові пояснення у яких зазначив, що представником відповідача не надано суду доказів, які б фіксували обставини вчинення інкримінованого позивачу правопорушення та дотримання поліцейським встановленої законом процедури щодо розгляду справи та прийняття Постанови. Доданим до відзиву відеозаписом не підтверджується факт вчинення правопорушення, оскільки на ньому зафіксовано рух патрульного автомобіля, який здійснював маневр повороту ліворуч, де у цей час на значній відстані в попутному напрямку рухався автомобіль та який здійснив маневр повороту праворуч, зупинився та припаркувався. Даний автомобіль виглядає як розмитий силует та встановити точний момент спрацювання світлового сигналу є неможливим. Вказує, що з відеозапису слідує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення фактично не здійснювалося, жодні докази не досліджували, а лише формально було складено Постанову. Крім того, до матеріалів справи долучено докази на підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правову допомогу. Таким чином, позовні вимоги позивача про скасування Постанови є підставними та підлягають задоволенню.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Однією з основних засад судочинства є забезпечення доведеності вини.
Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Судом встановлено, що 19.02.2026 поліцейським Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області капралом поліції Дикуном В. Л. винесено постанову серії ЕНА №6689942, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 510 грн.
Згідно з постановою 19.02.2026 11:52 м. Звягель, вул. Ю. Ковальського, керуючи ТЗ несвоєчасно ввімкнув покажчик повороту, чим порушив вимоги п.9.4 ПДР — несвоєчасне подання попереджувальних сигналів. У пункті 5 оскаржуваної постанови зазначено інформацію про транспортний засіб: Skoda Fabia НОМЕР_1 , належить ОСОБА_4 .
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Пунктом 9.4 Правил дорожнього руху передбачено, що подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50–100 м у населених пунктах і за 150–200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху. 
Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачено, що порушення правил зокрема, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті).
Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП).
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.
Статтею 40 Закону «Про національну поліцію» встановлено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.
Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів.
З оскаржуваної постанови вбачається, що працівником поліції суть правопорушення не конкретизована, оскільки не зазначено, який саме поворот виконував позивач та який при цьому не увімкнув покажчик повороту, на якій саме ділянці дороги він його не увімкнув.
З наданого відповідачем відеозапису вбачається, що 19.02.2026 працівниками поліції здійснювалося патрулювання із відеофіксацією дорожньої обстановки.
На відео дійсно зафіксовано рух легкового автомобіля сірого кольору, який здійснював маневр повороту праворуч та припарковувався. Однак з відеозапису неможливо встановити час ввімкнення покажчика повороту, оскільки даний автомобіль рухався на значній відстані від службового автомобіля. Відеозапис є нечітким та розмитим. У зв`язку з наведеним, суд позбавлений можливості виходячи із вказаного відеозапису встановити чи спростувати факт увімкнення позивачем завчасно перед та під час здійснення маневру повороту світлового покажчика повороту відповідного напрямку.
Суд зазначає, що сам факт складання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.
Стосовно доводів представника позивача щодо порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення суд зазначає, що відповідно до матеріалів адміністративної справи відповідачем були роз`яснені позивачу його права та обов`язки згідно вимог КУпАП, при цьому клопотань (в тому числі право на перекладача) від нього не поступало. 
Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зважаючи на наведені обставини, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу
Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
При цьому зазначеною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат. Зокрема, згідно з ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Суд наголошує, що ст. 134 КАС України не виключає права суду перевіряти дотримання позивачем вимог ч. 5 ст. 134 КАС України щодо співмірності заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Так, зокрема, представник позивача у справі просив стягнути з відповідача понесені витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 3605,6 грн.
Із копій угоди-доручення №5/2026 від 02.03.2026, додаткової угоди №1 до угоди-доручення №5/2026 від 02.03.2026, розрахунку суми судових витрат на професійну правничу допомогу та квитанції до прибуткового касового ордера №1 від 02.03.2026, ордера на надання правничої допомоги від 02.03.2026 та свідоцтва ОСОБА_5 про право на заняття адвокатською діяльністю судом встановлено, що адвокатом Шепетою Р. Л. надавалася правнича допомога ОСОБА_6 у цій справі. Загальна вартість послуг становить 3000 гривень.
За змістом ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частин 5, 6 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
У відзиві представник відповідача не погоджується з розміром заявлених позивачем витрат на правничу допомогу та вважає, що позивачем не підтверджено розмір понесених витрат на правову допомогу.
Беручи до уваги фактичний обсяг наданої правничої допомоги, з врахуванням вимог співмірності, розумності і справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 1500 грн., які слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь позивача.
З матеріалів справи видно, що при поданні позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 665,6 грн., тому зазначена сума судових витрат підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246, 286 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги задовольнити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. відносно ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6240229 від 19.02.2026 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2  за ч.2 ст. 122 КУпАП - закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції у Житомирській області (ЄДРПОУ 40108625, вул. Старий Бульвар, 5/374, м. Житомир, 10008) на користь  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 665,60 грн. (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 коп.) та витрати на правничу допомогу в розмірі 1500 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень).
Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя     Л. Й. Васильчук