КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 травня 2026 року м. Київ справа №320/25070/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Підприємства з іноземними інвестиціями у формі ТОВ "Телерадіокомпанія НБМ" до Національної ради України з питань телебачення та радіомовлення про визнання протиправним та скасування рішення,
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернулось Підприємство з іноземними інвестиціями у формі ТОВ "Телерадіокомпанія НБМ" з позовом до Національної ради України з питань телебачення та радіомовлення, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати акт індивідуальної дії - рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення №1385 від 16.11.2023.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на протиправність оскаржуваного рішення, оскільки правові підстави для проведення перевірки відсутні. Стверджує, що відповідач прийняв рішення про призначення перевірки за ліцензією з технологіями мовлення- супутникова, що повністю іде в розріз з правовими підставами, які надає Закон України "Про медіа" Національній раді як єдиному уповноваженому органу в цій сфері, зокрема щодо проведення перевірок. 
Відповідач проти задоволення позову заперечував у відзиві, надісланому на адресу суду, з підстав необґрунтованості позовних вимог. Вказує, що перевірка була призначена за зверненням Уповноваженого з прав людини та СБУ, у яких повідомлялося про трансляцію 04.11.2023 в етері Підприємства з іноземними інвестиціями у формі ТОВ "Телерадіокомпанія НБМ" авторської програми «Рандеву з Яніною Соколовою», в якому транслюються висловлювання, що на думку скаржників, мають ознаки ворожнечі, утисків та підбурювання до дискримінації по відношенню до українських військових. Здійснивши офіційний моніторинг мовлення суб`єкта у сфері аудіовізуальних медіа Підприємства з іноземними інвестиціями у формі ТОВ "Телерадіокомпанія НБМ", складено акт моніторингу в якому зафіксовано трансляцію 04.11.2023 у часовому проміжку між 20:06 та 20:53 з повтором 05.11.2023 у часовому проміжку між 16:13 та 17:01 програми «Рандеву з Яніною Соколовою» за участі доктора філологічних наук, народного депутата України 7 скликання Фаріон. І.Д. В ефірі поширені висловлювання, що мають ознаки таких, що розпалюють ворожнечу чи жорстокість до окремих груп осіб за ознакою етнічного чи соціального походження, громадянства, національності, раси, релігії та вірувань, віку, статі, сексуальної орієнтації, ґендерної ідентичності, інвалідності. Такі дії свідчать про наявність ознак порушення позивачем вимог п. 2, 3 ч. 1 ст. 36 статті 36 Закону України "Про медіа", що і стало підставою для проведення перевірки. Стверджує, що оскаржуване рішення містить законодавче обґрунтування вимог прийняття та підстави для його прийняття, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.
Позивач надіслав на адресу суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що відповідач вирішив перевірити мовлення позивача за допомогою спутникової технології мовлення, однак скарги СБУ та Уповноваженого з прав людини стосувалися виключно інтернету.
Також, позивач надав заяву з проханням розглядати справу у відкритому судовому засіданні з його участю.
Розглянувши клопотання позивача, суд зазначає таке. 
Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідно до частини 6 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу та якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Водночас, зміст клопотання позивача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не дає підстав стверджувати, що повне та всебічне з`ясування усіх обставин у справі потребує проведення судового засідання чи заслуховування пояснень сторін.
Більш того, позивач у клопотанні не зазначив, встановлення яких обставин у справі є неможливим шляхом аналізу письмових доказів і пояснень та вимагає проведення судового засідання.
Дослідивши клопотання позивача, матеріали справи, беручи до уваги предмет та підстави позову, обставини, якими учасники справи обґрунтовують свої вимоги та заперечення, характер спірних правовідносин, обсяг та характер доказів у справі, суд не вбачає обґрунтованих підстав для розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та приходить до висновку, що в задоволенні клопотання має бути відмовлено.
До суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких відповідач звернув увагу, що відповідно до пункту 2 частини другої статті 103 Закону України «Про медіа» підставою для призначення перевірки є надходження скарг від фізичних осіб, що відповідають вимогам Закону України «Про звернення громадян», від юридичних осіб, державних органів, органів місцевого самоврядування, що свідчать про наявність ознак порушень законодавства та/або умов ліцензії. При цьому, жодним нормативно-правовим актом не встановлено вимог до змісту таких скарг, зокрема, щодо необхідності точно описати факт порушення законодавства та/або умов ліцензії та вказати точну технологію розповсюдження сигналу. Так, скаржник у своїй скарзі може описати всі відомі йому обставини наявності ознак порушення законодавства та/або умов ліцензії, проте дії Національної ради зводяться до перевірки наявності чи відсутності таких ознак порушень з боку суб`єкта у сфері медіа в цілому, тобто за усіма видами його діяльності, що підпадають під регулювання Національної ради. Стверджує, що спірним рішенням в даному провадженні не застосовано жодних заходів реагування до позивача. Наразі, оскаржуваним рішенням лише призначено позапланову безвиїзну перевірку для з`ясування всіх обставин справи, за результатами якої Національна рада може прийняти рішення або про визнання порушення і застосування передбачених цим Законом заходів реагування або про проведення додаткової перевірки, або про відсутність фактів порушення. Таким чином, на думку відповідача, оскаржуваним рішенням жодних прав позивача не порушено, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.
Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
До Національної ради надійшли листи Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (вх. №03/38 від 08.11.2023) та Служби безпеки України (вх. №10/342 від 15.11.2023) з інформацією про трансляцію 04.11.2023 в етері Підприємства з іноземними інвестиціями у формі ТОВ "Телерадіокомпанія НБМ" авторської програми «Рандеву з Яніною Соколовою», м. Київ, в якій було поширено висловлювання, що, на думку скаржників, мають ознаки мови ворожнечі, утисків та підбурювання до дискримінації по відношенню до українських військовослужбовців. 
За результатами офіційного моніторингу програм Підприємства з іноземними інвестиціями у формі ТОВ "Телерадіокомпанія НБМ" авторської програми «Рандеву з Яніною Соколовою», м. Київ (ідентифікатор, медіа в Реєстрі суб`єктів у сфері медіа К10-00488), зафіксовано трансляцію 04.11.2023 у проміжку між 20:06 та 20:53 з повтором 05.11.2023 у часовому проміжку між 16:13 та 17:01 програми «Рандеву з Яніною Соколовою» за участі доктора філологічних наук, народного депутата України 7 скликання ОСОБА_1 (ведуча програми: ОСОБА_2 ). 
Як зазначає відповідач у відзиві на позовну заяву, трансляція вищезазначеної програми 04.11.2023 та 05.11.2023 має ознаки порушення Підприємства з іноземними інвестиціями у формі ТОВ "Телерадіокомпанія НБМ", м. Київ (ідентифікатор медіа в Реєстрі суб`єктів у сфері медіа К10-00488), вимог пунктів 2, З частини першої статті 36 Закону України «Про медіа» - на території України в медіа та на платформах спільного доступу до відео забороняється поширювати: висловлювання, що розпалюють ненависть, ворожнечу чи жорстокість до окремих осіб чи груп осіб за ознакою етнічного чи соціального походження, громадянства, національності, раси, релігії та вірувань, віку, статі, сексуальної орієнтації, гендерної ідентичності, інвалідності; висловлювання, що підбурюють до дискримінації чи утисків стосовно окремих осіб чи груп осіб за ознакою етнічного чи соціального походження, громадянства, національності, раси, релігії та вірувань, віку, статі, сексуальної орієнтації, гендерної ідентичності, інвалідності або за іншими ознаками). 
Розглянувши листи Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (вх. № 03/38 від 08.11.2023) та Служби безпеки України (вх. № 10/342 від 15.11.2023), а також акт моніторингу мовлення суб`єкта у сфері аудіовізуальних медіа Підприємства з іноземними інвестиціями у формі ТОВ "Телерадіокомпанія НБМ", м. Київ (ідентифікатор медіа в Реєстрі суб`єктів у сфері медіа К10-00488), за 04.11.2023 та 05.11.2023, керуючись пунктами 2, 3 частини першої статті 36, частиною третьою статті 87, підпунктом «а» пункту 22 частини першої статті 90, пунктом 35 частини першої статті 90, пунктом 26 частини другої статті 90, статтею 97, пунктами 2, 4 частини другої статті 103 Закону, пунктом 7 розділу 2 Порядку здійснення офіційного моніторингу та проведення перевірок суб`єктів у сфері медіа, затвердженого рішенням Національної ради від 25.05.2023 № 368, Національна рада прийняла оскаржуване рішення від 16.11.2023 № 1385.
Спірним рішенням Національна рада вирішила призначити позапланову безвиїзну перевірку діяльності суб`єкта у сфері аудіовізуальних медіа Підприємства з іноземними інвестиціями у формі ТОВ "Телерадіокомпанія НБМ", м. Київ, ідентифікатор медіа в Реєстрі суб`єктів у сфері медіа К.10-00488, з метою перевірки дотримання вимог пунктів 2, 3 частини першої статті 36 Закону України «Про медіа». 
Вважаючи дії відповідача щодо прийняття оскаржуваного рішення протиправними, а рішення таким, що прийнято без правових підстав, позивач звернувся з позовом до суду за захистом порушених прав.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ст. 70 Закону України "Про медіа" Національна рада є незалежним конституційним постійно діючим колегіальним державним органом, що діє на підставі Конституції України, цього Закону та інших законів України і здійснює державне регулювання, нагляд і контроль у сфері медіа.
Відповідно до ст. 90 Закону України "Про медіа" Національна рада здійснює нагляд та контроль за дотриманням суб`єктами у сфері медіа:
а) вимог цього Закону, нормативно-правових актів Національної ради, що регулюють діяльність суб`єктів у сфері медіа, умов ліцензій;
б) вимог Закону України "Про рекламу" щодо порядку поширення (розповсюдження) реклами та спонсорства суб`єктами у сфері медіа;
в) законодавства про кінематографію щодо розповсюдження чи демонстрування суб`єктами у сфері медіа, зокрема у каталогах аудіовізуальних сервісів на замовлення, творів, розповсюдження і демонстрування яких заборонено законодавством про кінематографію;
г) законодавства про вибори та референдуми;
ґ) законодавства про державну мову - в частині мови аудіовізуальних медіа, у тому числі мови фільмів.
Здійснює офіційний моніторинг діяльності суб`єктів у сфері медіа у порядку, визначеному Національною радою. 
Визначає порядок проведення перевірок, проводить перевірки суб`єктів у сфері медіа відповідно до цього Закону.
Розглядає питання про порушення законодавства та/або умов ліцензії і застосовує заходи реагування, передбачені цим Законом.
Розглядає у встановленому законом порядку скарги, пропозиції та інші звернення осіб, ухвалює рішення за підсумками розгляду звернень у межах своїх повноважень, передбачених цим Законом.
Статтею 103 Закону України "Про медіа" визначено, що Національна рада має право призначати планову, позапланову та додаткову перевірку відповідно до вимог цього Закону та у визначеному нею порядку. Перевірки можуть бути виїзні або безвиїзні. Підставами для призначення позапланової перевірки є:
1) неподання, несвоєчасне подання або подання недостовірної та/або неповної інформації, що має подаватися суб`єктом у сфері медіа відповідно до цього Закону;
2) надходження скарг від фізичних осіб, що відповідають вимогам Закону України "Про звернення громадян", від юридичних осіб, державних органів, органів місцевого самоврядування, що свідчать про наявність ознак порушень законодавства та/або умов ліцензії;
3) подання суб`єктом у сфері медіа письмової заяви до Національної ради про проведення перевірки за його бажанням (ініціативою);
4) виявлення Національною радою за наслідками розгляду результатів моніторингу ознак порушень законодавства та/або умов ліцензії.
Відповідно до п. 16 ст. 87 Закону акти Національної ради індивідуальної дії можуть бути оскаржені до суду суб`єктами, щодо яких прийнято відповідний акт, а також іншими суб`єктами у випадках, коли такий акт порушує їх права, свободи або законні інтереси.
Як убачається з позовної заяви, позивач вважає, що відповідач, приймаючи спірне рішення про призначення перевірки Підприємства з іноземними інвестиціями у формі ТОВ "Телерадіокомпанія НБМ", не мав права приймати останнє, оскільки звернення СБУ та Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини стосувалися іншої технології мовлення, а саме: скарги стосувалися на платформі спільного доступу до медіа Youtube -каналі (не ліцензується), як онлайн -медіа на офіційному сайті « 5 ua» (не ліцензується), у каналі багатоканальної електронної комунікаційної мережі (ліцензія аудіовізуального медіа, що здійснює мовлення без використання радіочастотного спектру). 
Таким чином, на думку позивача, відповідач проігнорував той факт, що листи СБУ та Уповноваженого з прав людини стосувалися мовлення з використанням радіочастотного спектру, і які не стосувалися мовлення без використання радіочастотного спектру, а відтак рішення є незаконним, протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Однак, суд відхиляє ці доводи позивача з огляду на наступне.
Так, відповідно до пункту 2 частини другої статті 103 Закону України «Про медіа», підставою для призначення позапланової перевірки є надходження скарг від державних органів, які свідчать про наявність ознак порушень законодавства. 
Аналізуючи зміст цієї норми, суд зазначає, що законодавець покладає на суб`єктів звернення (у даній справі — Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини та Службу безпеки України) обов`язок сповістити регулятора про факт наявності ознак порушення законодавства (зокрема, щодо поширення закликів до дискримінації чи мови ворожнечі), а не надати вичерпну техніко-юридичну кваліфікацію способів трансляції. 
Жодним нормативно-правовим актом, зокрема Законом України «Про медіа» або Законом України «Про звернення громадян», не встановлено вимог щодо обов`язкового зазначення скаржником конкретної технології розповсюдження сигналу (супутникова, лінійна, багатоканальна тощо) або ідентифікаторів медіа в Реєстрі.
Скаржники фіксують первинне джерело, де ними було сприйнято інформацію з ознаками правопорушення (YouTube-канал, офіційний сайт тощо).
При цьому, посилання суб`єктів звернення (СБУ та Уповноваженого з прав людини ) на YouTube-канал та офіційний сайт « 5.ua» є виключно зазначенням джерел інформації, з яких фіксувалися ознаки правопорушення. Об`єктом занепокоєння державних органів виступала не технічна платформа, а зміст (контент) поширеної інформації — інтерв`ю з І.Д. Фаріон, що містило ознаки розпалювання ворожнечі, утисків та підбурювання до дискримінації військовослужбовців. 
Судом встановлено, що Підприємство з іноземними інвестиціями у формі ТОВ «Телерадіокомпанія «НБМ» зареєстроване в Реєстрі суб`єктів у сфері медіа за єдиним ідентифікатором К10-00488 як аудіовізуальне лінійне медіа з логотипом « 5». Суд наголошує, що лінійне медіа (телеканал) виробляє цілісний інформаційний продукт — єдину сітку мовлення. Супутникове мовлення, трансляція на вебсайті « 5.ua» та поширення контенту через платформу спільного доступу YouTube є виключно альтернативними технічними каналами дистрибуції (доставки) єдиного інформаційного наповнення до кінцевого споживача.
Зміст програми «Рандеву з Яніною Соколовою» за участю І.Д. Фаріон, яка транслювалася 04.11.2023, є ідентичним незалежно від способу її кодування чи передачі сигналу. Поширення контенту з ознаками мови ворожнечі через супутниковий ретранслятор не перестає бути порушенням лише тому, що держоргани зафіксували його копію чи першоджерело у мережі Інтернет. 
Оскільки позивач є власником та володільцем ліцензійного лінійного медіа, регулятор правомірно визначив об`єктом перевірки його профільний ідентифікатор (К10-00488), за яким здійснюється супутникове мовлення, оскільки саме супутниковий ефір є базовою платформою формування контенту цього телеканалу.
Таким чином, на думку суду, розбіжність між технічними платформами, вказаними у скаргах, та технологією мовлення, зазначеною у рішенні про перевірку, не свідчить про вихід регулятора за межі повноважень.
Спроба позивача звузити межі компетенції Національної ради виключно до перевірки інтернет-платформ, згаданих у листах, базується на хибному тлумаченні норм права. 
У разі виявлення ознак порушення вимог статей 36 та 87 Закону України «Про медіа», Національна рада, як єдиний уповноважений регулятор у цій сфері, зобов`язана оцінювати діяльність суб`єкта медіа як цілісного правового організму, безвідносно до окремих технічних каналів чи платформ розповсюдження його контенту.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 103 Закону України «Про медіа», самостійною підставою для призначення позапланової перевірки є виявлення Національною радою за наслідками розгляду результатів моніторингу ознак порушень законодавства. 
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідач після отримання звернень від державних органів здійснив офіційний моніторинг програм ТОВ «ТРК «НБМ» (ідентифікатор К10-00488). За результатами цього моніторингу було складено відповідний Акт, яким було чітко зафіксовано трансляцію спірної програми «Рандеву з Яніною Соколовою» безпосередньо в ефірі аудіовізуального лінійного медіа позивача: 04.11.2023 у часовому проміжку 20:06– 20:53 та у повторі 05.11.2023 у проміжку 16:13– 17:01. 
Оскільки результати моніторингу мовлення безпосередньо в ефірі лінійного медіа (де фіксувався супутниковий сигнал під логотипом « 5») підтвердили вихід програми у трансляцію, відповідач мав беззаперечні та самостійні правові підстави для призначення перевірки згідно з п. 4 ч. 2 ст. 103 Закону «Про медіа». 
Ця підстава для проведення перевірки є самостійною від скарг СБУ та Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини та не спростована позивачем у межах даної справи.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення під час прийняття рішення № 1385 від 16.11.2023 діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Позивачем не доведено протиправності дій регулятора та не обґрунтовано факт порушення його суб`єктивних прав оскаржуваним актом. 
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, не підлягає задоволенню.
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.
Враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної заяви, судові витрати не підлягають відшкодуванню.
Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
У задоволенні адміністративного позову - відмовити. 

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.