Справа №: 398/6879/25	

провадження №: 2-др/398/17/26
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
Іменем України 

"29" квітня 2026 р. м.Олександрія
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі судді Орловського В.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву адвоката Ковальової Тетяни Юріївни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:
У провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебувала на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , в інтересах та від імені якої діє представник адвокат Ковальова Тетяна Юріївна, до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
12 січня 2026 року по справі ухвалено заочне рішення, відповідно до якого позовні вимоги задоволено, стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду, тобто з 27 жовтня 2025 року, до досягнення повноліття сином, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.
Представник позивача, Ковальова Т.Ю., звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, відповідно до якої зазначено, що у мотивувальній частині зазначеного рішення суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн. Разом з тим, у резолютивній частині заочного рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.01.2026 року у справі № 398/6879/25 питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу не вирішено. Керуючись ч. 1 ст. 270 ЦПК України просила суд винести додаткове зрішення по справі, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі ) грн 00 коп.
Відповідно до частин 1-3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати;
4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Враховуючи те, що суд вирішує питання про ухвалення додаткового рішення щодо питання про судові витрати, керуючись ч.3 ст. 270 ЦПК України, розгляд заяви здійснюється без повідомлення учасників справи.
Ознайомившись із поданою заявою, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 
Заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.01.2026 р. у справі № 398/6879/25 (провадження № 2/398/831/26) позовні вимоги задоволено, стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду, тобто з 27 жовтня 2025 року, до досягнення повноліття сином, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У мотивувальній частині вищезазначеного заочного рішення суд прийшов до наступних висновків щодо розподілу судових витрат:
Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, то суд дійшов таких висновків.
На підтвердження витрат на правову допомогу представник позивача надав копію Договору про надання правничої допомоги від 10.10.2025 р., копію Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію Ордера на надання правничої допомоги ОСОБА_1 від 23.10.2025 р., Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом за Договором про надання правничої допомоги від 20.10.2025 р., згідно з яким їх вартість складає 3000 грн.
Відповідач не заперечував відповідність цих витрат вимогам ч.4 ст.137 ЦПК та не подавав згідно з нормами ч.5 зазначеної статті клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Враховуючи документальне підтвердження витрат, їх співмірність зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами, а також відсутність заперечень з боку відповідача, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 гривень.
Таким чином, судом встановлено, що під час винесення заочного рішення від 12.01.2026 року у резолютивній частині рішення судом не вирішено питання про судові витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з положеннями частин першої-п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Таким чином, оскільки позивачем було документально доведено, що ним понесено витрати на правову допомогу, суд у мотивувальній частині рішення зазначив про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 гривень, водночас у резолютивній частині судового рішення зазначене не відображено.
Наведене у сукупності свідчить про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення, а тому заява представника позивача підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 270, 353 ЦПК України, суд

ухвалив:
Заяву ОСОБА_4 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішенняу цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.
Ухвалити додаткове рішення в цивільній справі № 398/6879/25 (провадження № 2/398/831/26) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 гривень
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного місця проживання як внутрішньо-переміщеної особи: АДРЕСА_2 ).
відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса останнього відомого місця проживання: АДРЕСА_3 .
Повне додаткове рішення складено 29 квітня 2026 року.

Суддя      Орловський В.В.