465/7615/25
1-кп/465/644/26 

Вирок
Іменем України
04.06.2026 м. Львів
Франківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
бвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Жвирка Сокальського району Львівської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 28 ч.1 ст.125 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , 23.08.2025, у період часу з 05:30 год. до 06:15 год, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 у діючи умисно, у групі із ОСОБА_6 , на ґрунті особистих неприязних відносин, що виникли раптово під час спільного вживання алкогольних напоїв, наніс множинні удари кулаком, ногами в обличчя та по тулубу ОСОБА_7 , в той час як ОСОБА_6 наносив удари ногами в ділянку голови та шиї, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синців в наволочних ділянках у лобно - скроневій ділянці зліва, на лівій вушній раковині і лівій завушній ділянці, в ділянці кута нижньої щелепи і на шиї зліва, саден у лобній ділянці зліва, у виличній ділянці справа, в ділянці лівого ліктьового суглобу, в ділянці правого плечового суглобу, крововиливів на слизовій оболонці нижньої губи зліва, які відносяться до легкого ступеня тяжкості.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в умисному нанесенні легкого тілесного ушкодження, вчиненому групою осіб, тобто у кримінальному проступку, передбаченому ч.1 ст.28 - ч.1 ст. 125 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.125 КК України визнав повністю, підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті. Показав суду, що 23.08.2025 вживав алкогольні напої, наніс ОСОБА_7 тілесні ушкодження у зв`язку з раптово виниклим конфліктом, який був спровокованим негативними виловлюваннями ОСОБА_7 про його батька, який служить. Заявлений потерпілим цивільний позов визнає частково та просить взяти до уваги поданий відзив на позовну заяву.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що знає ОСОБА_8 близько 2 років, ОСОБА_9 виклав розповідь, що запрошує друзів, і він погодився, зустрілись, купили їжу і алкоголь і пішли додому до ОСОБА_9 де розпивали алкогольні напої. Пізніше ще раз вийшли в магазин і знову повернулись до ОСОБА_9 . Після того, як повернулись, захотів відпочити і більше не вживати алкоголь, але хлопці намагальсь вмовити ще вживати алкоголь, після чого випив ще 30 грам алкоголю. ОСОБА_9 знімав усіх на мобільний телефон, що йому не сподобалось, після чого виник конфлікт. Пам`ятає все уривками, коли проснувся, то був уже побитий. Після отриманих пошкоджень відчуває страх під час комунікації з людьми, отримав стус мозку, змушений купувати заспокійливе та відвідувати психотерапевта. Поданий цивільний позов просив задоволити.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 ., його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.
А тому, з врахуванням вимог ч.3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, враховуючи згоду учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.28 - ч.1 ст. 125 КК України, як умисне нанесення легкого тілесного ушкодження, вчинене групою осіб.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який відповідно до довідки КНП "Сокальська районна лікарня" Сокальської міської ради Львівської області від 28.08.2025 року на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, відповідно до характеристики скарг не надходило.
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
З урахуванням обставин вчиненого та даних про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити йому покарання покарання у межах санкції частини першої статті 125 КК України у виді штрафу, оскільки, на думку суду, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов до цивільного відповідача обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 6913,05 грн. та моральної шкоди в сумі 100 000 грн. 
Вирішуючи питання про цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Згідно ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України, обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні є вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
В судовому засіданні доведено заподіяння потерпілому матеріальної шкоди у розмірі 6913,05 гривень. 
Відповідно до ст. 1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.
За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.
Як вказує сам потерпілий у позовній заяві, що інший обвинувачений ОСОБА_6 , відшкодував йому шкоду завдану кримінальним правопорушенням.
У зв`язку з чим, підлягає до стягнення сума матеріальної шкоди у розмірі 3 456,50 гривень. (6913,05 : 2=3456,50). 
Крім того, згідно із ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Вирішуючи заявлений цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 в частині стягнення із відповідача моральної шкоди на суму 100 000 грн., суд приймає до уваги позицію викладену у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
На обґрунтування моральної шкоди потерпілий зазначив, що заподіяна йому моральна шкода полягає у душевних стражданнях, що він пережив у зв?язку з вчиненням щодо нього кримінального правопорушення, у фізичному болю, який він відчував під час заподіяння йому обвинуваченим багаточисельних тілесних ушкоджень, страху за власне життя в момент вчинення правопорушення, а також у значному перенесеному психо-емоційному стресі, через що в нього зріс загальний рівень тривоги, порушився душевний спокій, сон та загальне самопочуття.
Суд вважає, що самі по собі протиправні дії завдають моральних страждань та є підставою для стягнення моральної шкоди. Крім того потерпілому було завдано тілесні ушкодження, що безумовно є фізичним стражданням та заподіює моральну шкоду. 
Враховуючи вказане, суд, виходячи з принципів законності, розумності й справедливості, враховуючи принцип співмірності завданої шкоди заявленій до відшкодування суми моральної шкоди вважає, що позовні вимоги потерпілого про відшкодування моральної шкоди є такими, що підлягають задоволенню у розмірі 5000грн., які слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 .
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 під час досудового розслідування та протягом судового розгляду даного кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання немає.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Також, у справі наявні підстави для застосування правових приписів ст.174 КПК України, оскільки під час досудового розслідування на майно, визнане речовими доказами, накладався арешт.
Керуючись ст.370, 373,374 КПК України,
ухвалив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.28 ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп .
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4  про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_4  на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 3457 (три тисячі чотириста п`ятдесят) гривень 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_4  на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 коп.
Речові докази:
мобільний телефон марки «Iphone 14 Pro Max» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , повернути ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , 
Арешт, накладений ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 27.08.2025 року у справі №465/7382/25 на речовий доказ - скасувати.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1