ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2026 року 
м. Київ

cправа № 916/3630/23(916/882/25) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючого - Пєскова В. Г., суддів: Жукова С. В., Картере В. І.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Фермерського (селянського) господарства "КУРІНЬ" 

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.03.2026
у складі колегії суддів: Аленіна О. Ю. - головуючого, Богатиря К. В., Філінюка І. Г.
у справі № 916/3630/23 (916/882/25)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" 
до Фермерського (селянського) господарства "Курінь"
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: розпорядника майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія", Акціонерного товариства "Херсонобленерго"
про стягнення 399 937, 88 грн

ВСТАНОВИВ
Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
1. 14.06.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" (далі - ТОВ "Херсонська обласна енергопостачальна компанія") отримано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу (постанова НКРЕКП № 429 від 14.06.2018 р.), яка видана державним Регулятором Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України (далі НКРЕКП).
2. Відповідно до Постанови НКРЕКП № 1268 від 26.10.2018 ТОВ "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" є постачальником універсальних послуг у Херсонській області.
3. ТОВ "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" у відповідності із Законом України Про ринок електричної енергії та Правилами роздрібного ринку електричної енергії постачає електричну енергію споживачам та виконує функції постачальника універсальних послуг на території Херсонської області.
4. 01.01.2024 між ТОВ "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" (Постачальник) та Фермерським (селянським) господарством "Курінь" (далі - ФГ "Курінь", Споживач) було укладено Договір №37490987 про постачання електричної енергії споживачу (далі - Договір) шляхом особистого надання відповідної заяви-приєднання до умов Договору Постачальнику на умовах комерційної пропозиції "Вільний тариф "Фіксована ціна". 
5. Судами встановлено, що вказаний Договір містить, зокрема, наступні умови.
6. Пунктом 2.1. Договору передбачено, що постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.
7. У п. 5.1. Договору сторони узгодили, що Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем Комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього Договору.
8. Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції Постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни електричної енергії (п. 5.2. Договору).
9. Згідно з п. 5.4. Договору ціна електричної енергії має зазначатися Постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни. У випадках застосування до Споживача диференційованих цін електричної енергії суми, вказані в рахунках, відображають середню ціну, обчислену на базі різних диференційованих цін.
10. Пунктами 5.5.-5.6. Договору визначено, що розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. Розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання (далі - спецрахунок). При цьому, Споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим Договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу Постачальника та в інший не заборонений законодавством спосіб. Оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок Постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок Постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього Договору. Спецрахунок Постачальника зазначається у платіжних документах Постачальника, у тому числі у разі його зміни.
11. Оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його Споживачем, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого Споживачем. Всі платіжні документи, що виставляються Постачальником Споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені Сторонами цього Договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки (п.5.7. Договору).
12. Відповідно до п.5.8. Договору якщо Споживач не здійснив оплату за цим Договором у строки, передбачені комерційною пропозицією, Постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії Споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ. У разі порушення Споживачем строків оплати за цим Договором, Постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати. Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню у розмірі, що визначається цим Договором та зазначається в комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього Договору.
13. Підпунктом 1 пункту 6.2. та підпунктом 7.1. пункту 7 Договору визначено, що споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору, а постачальник має право отримувати від Споживача плату за поставлену електричну енергію.
14. Згідно з п. 8.4. Договору, якщо за ініціативою Споживача необхідно припинити постачання електричної енергії на об`єкт Споживача для проведення ремонтних робіт, реконструкції чи технічного переоснащення тощо, Споживач має звернутися до оператора системи.
15. За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством (п. 9.1. Договору).
16. Пунктом 13.1. Договору визначено, що цей Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набуває чинності моменту погодження (акцептування) Споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до цього Договору, та сплаченого рахунку (квитанції) Постачальника.
17. Розділом "термін надання рахунку за електричну енергію та строк його оплати" Комерційної пропозиції визначено, що по закінченню розрахункового періоду, Постачальник здійснює остаточний розрахунок (перерахунок) за фактичним обсягом споживання електричної енергії та до 10-го числа місяця наступного за розрахунковим надає Споживачу рахунок-фактуру на оплату за фактично спожиту електричну енергію у розрахунковому періоді та акт прийому-передачі електричної енергії, який підлягає поверненню впродовж 5 (п`яти) днів. У разі не повернення та не оскарження акт приймання-передачі вважається погодженим.
18. Датою вручення рахунку та акту приймання-передачі електричної енергії є дата його направлення будь-яким з наступних способів: електронною поштою, через особистий електронний кабінет, отримання особисто та іншим способом узгодженим зі Споживачем.
19. Згідно з вказаною Комерційною пропозицією, як вказав суд першої інстанції, обсяги спожитої та розподіленої Споживачу електричної енергії визначаються Оператором системи.
20. Акціонерне товариство "Херсонобленерго" (далі - АТ "Херсонобленерго") як оператор системи розподілу згідно укладеного Договору електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії №1111147 щомісяця надає ТОВ "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" реєстри за ЕІС-кодами споживачів та їх точками вимірювання.
21. Суд першої інстанції вказав, що як доказ отримання від АТ "Херсонобленерго" даних щодо спожитих ФГ "Курінь" обсягів електричної енергії у квітні 2024 року Позивач зазначає та надає суду довідку ТОВ "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" про обсяги споживання по споживачу - ФГ "Курінь" та відповідь на адвокатський запит, згідно з якими Відповідачем у квітні 2024 року було спожито 71 259 кВт/год електричної енергії.
22. На підставі вказаних даних, Позивачем було складено Акт прийому-передачі електричної енергії №4 від 30.04.2024 та виставлено рахунок №37490987 від 30.04.2024 для здійснення розрахунків за спожиту електричну енергію у квітні 2024, згідно з якими обсяг споживання електричної енергії у вказаному розрахунковому періоду складає 71 259 кВт/год, вартість спожитої електричної енергії 413 780,78 грн.
23. Вказаний вище Акт та Рахунок були направлені Відповідачу у його особистий кабінет на сайті Позивача, на підтвердження чого суду надано скріншоти даних з програмної платформи - білінгу EnergyХОЕК.
24. Суд апеляційної інстанції також вказав, що ТОВ "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" додатково здійснено відправлення відповідачу вищезазначеного рахунку та акту за період квітня 2024, шляхом направлення оригіналів зазначених документів поштою у паперовій формі листом з описом вкладення, що підтверджується накладною АТ "Укрпошта" № 6503400065148 від 18.02.2025.
25. 18.02.2025, як зазначив апеляційний суд, позивачем, з метою досудового врегулювання даного спору, було відправлено відповідачеві претензію за вих. № 000385/2 від 17.02.2025, що підтверджується накладною АТ "Укрпошта" № 6503400065148, з вимогою терміново погасити наявну суму заборгованості.

Короткий зміст позовних вимог
26. ТОВ "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" звернулося до господарського суду з позовом до ФГ "Курінь" про стягнення з останнього 399 937,88 грн (з урахуванням заяви по зменшення позовних вимог) заборгованості за спожиту електричну енергію у квітні 2024 року. Сума позову була зменшена позивачем у зв`язку із частковою оплатою вартості спожитої електричної енергії після відкриття провадження у справі. Позов подано в межах справ про банкрутство позивача.
27. Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач доводив, що приміщення та інженерні мережі в період окупації території Херсонської області були незаконно захоплені та експлуатовані окупаційною владою, використання електроенергії, що стало причиною заборгованості було здійснено окупаційними силами. В період з 24.02.2022 по квітень 2024 працівники АТ "Херсонобленерго" та позивача не здійснювали контрольні огляді засобу комерційного обліку, у зв`язку з чим показники лічильника не знімалися, а були зняті лише у квітні 2024 року, що не підтверджує заявлений обсяг споживання саме в цей період. Відповідач також посилався на Акт розмінування від 06.07.2023, що містить показники лічильника та підтверджує, що електроенергія споживалася раніше, а не в квітні 2024 року. Вартість усієї спожитої електричної енергії безпідставно розраховано за тарифами, що діяли у квітні 2024 року.
28. Також, відповідач надав до суду власні розрахунки, у яких зазначив, що з урахуванням даних Акту №10 виконання робіт з розмінування місцевості від вибухонебезпечних предметів від 06.07.2023 та Акту №010855 технічної перевірки вузлів обліку від 07.05.2024, в яких зафіксовані показники приладу обліку, обсяг спожитої електричної енергії за період з 06.07.2023 по 07.05.2024 складає 20 212 кВт/год. Відповідач зазначає, що згідно тарифу зазначеного у рахунку за січень 2024р., вартість 20 212 кВт/год електричної енергії складає 80 552, 65 грн. За період з 07.02.2022р. по 26.05.2025р. Відповідачем на рахунок Позивача сплачено грошові кошти у розмірі 105 973, 43 грн. Таким чином, на думку Відповідача, у нього відсутня заборгованості за спожиту електричну енергію та наявна переплата у сумі 25 420, 78 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
29. 10.12.2025 рішенням Господарського суду Одеської області у справі №916/3630/23 (916/882/25) у задоволенні позову відмовлено.
30. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що Позивач направив відповідачу Акт прийому-передачі електричної енергії №4 від 30.04.2024 та виставив рахунок №37490987 від 30.04.2024 для здійснення розрахунків за спожиту електричну енергію у квітні 2024 року, які містять недостовірні дані щодо споживання електричної енергії у вказаному розрахунковому періоду в об`ємі 71 259 кВт/год та вартістю 413 780, 78 грн. Доказів, за якими суд самостійно мав би змогу встановити спожитий Відповідачем обсяг електроенергії за спірний період Позивачем не надано. Відповідно, без можливості встановити обсяг спожитої Відповідачем електроенергії за спірний період, суд позбавлений можливості самостійно здійснити розрахунок її вартості.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
31. 09.03.2026 постановою Південно-західного апеляційного господарського суду (повна постанова складена 16.03.2026) рішення Господарського суду Одеської області від 10.12.2025 у справі № 916/3630/23 (916/882/25) - скасовано. Позов задоволено. Стягнуто з ФГ "Курінь" на користь ТОВ "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 399 937,88 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору.
32. Суд апеляційної інстанції визнав обґрунтованими заявлені позовні вимоги та мотивував постанову тим, що визначальним для формування Постачальником рахунків на оплату вартості спожитої Споживачем електричної енергії у розрахунковому періоді є дані, отримані від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Натомість відповідачем не було надано доказів, що підтверджують невідповідність вказаних у Актах та рахунках відомостей даним фактичного споживання за адресами споживання відповідача; доказів оскарження споживачем визначеного обсягу електричної енергії в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку електричної енергії чи звернення до оператора систем розподілу щодо перевірки даних комерційного обліку; не надано доказів на підтвердження споживання відповідачем електричної енергії в обсягах відмінних від тих, що передані позивачеві Оператором системи розподілу. 

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
А. Доводи касаційної скарги 
33. 18.03.2026 (через підсистему "Електронний суд") ФГ "Курінь" подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить:
- скасувати постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.03.2026 та залишити в силі рішення Господарського суду Одеської області від 10.12.2025 у справі № 916/3630/23 (916/882/25)
- альтернативно, якщо Верховний Суд дійде висновку про необхідність додаткового з`ясування окремих обставин, - скасувати постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.03.2026 у справі № 916/3630/23 (916/882/25) та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з обов`язковими вказівками щодо оцінки: Акта № 10 виконання робіт з розмінування місцевості від 06.07.2023; Акта технічної перевірки вузла обліку від 07.05.2024; витягу з ЄРДР № 12023231040000466; письмових пояснень відповідача від 18.07.2025, 12.10.2025, 23.10.2025, 11.11.2025; відзиву на апеляційну скаргу; доводів щодо застосування висновків Верховного Суду у справі № 908/1162/23; доводів щодо застосування постанови Верховного Суду у справі № 905/644/22 саме в частині спеціального воєнного регулювання; доводів щодо відсутності належних доказів помісячного споживання саме у квітні 2024 року; доводів щодо відсутності належно доведеного договору на 2024 рік, комерційної пропозиції, ціни та порядку розрахунку; доводів щодо недопустимості підміни судового доказування формальним посиланням на "сертифіковані / валідовані" дані.
34. 20.03.2026 (через підсистему "Електронний суд") ФГ "Курінь" подано додаткові пояснення до касаційної скарги у цій справі та клопотання про зупинення виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.03.2026 у справі № 916/3630/23 (916/882/25) до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
35. Підставами касаційного оскарження скаржник вказує п. 1, 4 ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
36. Скаржник доводить, що суд апеляційної інстанції застосував норми права без урахування висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладених в постанові Верховного Суду у справі № 905/644/22, постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2025 у справі № 908/1162/23, порушив норми процесуального права (ст. 42, 74, 79, 86, 236 ГПК України), не дослідив зібрані у справі докази, не встановив джерело та зміст грошового зобов`язання; переклав тягар доказування з позивача на відповідача; не надав належної правової оцінки доводам відповідача щодо окупації, втрати контролю над об`єктом, недоведеності договору на 2024 рік, недоведеності ціни та порядку розрахунку, а також недостовірності помісячного визначення обсягів споживання; підмінив судове доказування формальним посиланням на "сертифіковані / валідовані / достовірні" дані комерційного обліку, не з`ясувавши, чи доводять вони саме споживання відповідачем саме у квітні 2024 року та саме в заявленому позивачем обсязі.
37. В додаткових поясненнях скаржник наголошує на неврахуванні судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду, а суд ухвалив рішення про стягнення грошових коштів за відсутності належної доказової бази, що суперечить статтям 74, 86 ГПК України та принципу змагальності сторін. 
38. 13.04.2026 та 20.04.2026 від скаржника до Верховного Суду надійшли додаткові пояснення та клопотання про зупинення виконання постанови суду апеляційної інстанції.
39. 29.04.2026 від скаржника також надійшли заперечення на відзив позивача на касаційну скаргу та додаткові письмові пояснення. 

Б. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу
40. У відзиві на касаційну скаргу позивач заперечує проти доводів касаційної скарги та зазначає, що протягом 2024 року між сторонами діяв договір про постачання електричної енергії споживачу на умовах комерційної пропозиції "Вільний тариф "Фіксована ціна", споживач частково здійснював розрахунки та не звертався з вимогою припинити постачання або розірвати договір; відповідачем не було висловлено жодних сумнівів або незгоди з виставленим рахунками щодо визначення обсягів та вартості спожитої електроенергії у спірному періоді; відповідач оперує припущеннями та посилається на неналежні докази, діє недобросовісно. Позивач вважає постанову суду апеляційної інстанції законною та обґрунтованою та просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ 
А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій
41. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що згідно зі статтею 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
42. Щодо поданих скаржником 13.04.2026, 20.04.2026 та 29.04.2026 додаткових пояснень Верховний Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 298 ГПК України особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження. Оскільки подані доповнення до касаційної скарги подані поза межами встановленого строку і скаржником не порушується питання про його поновлення, Суд не бере їх до уваги. 
43. Предметом касаційного перегляду у цій справі стало питання щодо стягнення з відповідача як споживача заборгованості за договором постачання електричної енергії. 
44. Так, судами попередніх інстанцій у цій справі було встановлено наявність договірних відносин між відповідачем як споживачем та позивачем, який є постачальником універсальних послуг. Споживач у відповідності пп. 1 п. 6.2. Договору зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами Договору. У відповідності до Комерційної пропозиції, обсяги спожитої та розподіленої споживачу електричної енергії визначаються оператором системи, яким є АТ "Херсонобленерго". Розділом "термін надання рахунку за електричну енергію та строк його оплати" Комерційної пропозиції визначено, що по закінченню розрахункового періоду, Постачальник здійснює остаточний розрахунок (перерахунок) за фактичним обсягом споживання електричної енергії та до 10-го числа місяця наступного за розрахунковим надає споживачу рахунок-фактуру на оплату за фактично спожиту електричну енергію у розрахунковому періоді та акт прийому-передачі електричної енергії, який підлягає поверненню впродовж 5 (п`яти) днів.
45. Статтею 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається, зокрема, договір про постачання електричної енергії споживачу.
46. Відповідно до п. 1.2.8. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ) постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил), та укладається в установленому цими Правилами порядку.
47. Обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить 1 календарний місяць. Обсяг спожитої протягом розрахункового періоду електричної енергії визначається в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку(п. 2.3.13. ПРРЕЕ).
48. Постачальник послуг комерційного обліку забезпечує зняття показів засобів вимірювальної техніки відповідно до Кодексу комерційного обліку (п. 2.3.14. ПРРЕЕ).
49. Дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг (п. 4.3. ПРРЕЕ).
50. Відповідно до п. 4.12, 4.13 ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.
51. У п.п. 37 п. 5.1.2. ПРРЕЕ закріплено, що оператор системи зобов`язаний щомісяця надавати електропостачальнику інформацію про значення попередніх та поточних показів засобу вимірюваної техніки по кожному EIC-коду та обсяги споживання, у тому числі за періодами часу доби.
52. Пунктом 8.6.1. Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311 передбачено, що зчитування показів з лічильників, встановлених у споживачів, може здійснюватися споживачем, а також оператором системи або ППКО (у ролі ОЗД) відповідно до цього Кодексу та умов договору.
53. Зчитування показів (збір даних) з лічильників у непобутових та колективних побутових споживачів у разі відсутності можливості їх автоматизованого дистанційного зчитування провадиться споживачем щомісяця на перше число місяця, наступного за розрахунковим. При обладнанні вузлів обліку засобами дистанційної передачі даних інформація про покази лічильників за розрахунковий місяць формується відповідним ППКО через канали дистанційного зв`язку.
54. Непобутові та колективні побутові споживачі зобов`язані протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця надати оператору системи звіт про покази лічильників за розрахунковий місяць. Наведені у звіті останні фактичні покази лічильників вважаються показами на початок першої доби календарного місяця.
55. У разі ненадання споживачем (крім індивідуальних побутових споживачів) звіту про покази лічильників за розрахунковий місяць протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця та за відсутності переданої (зчитаної) з них інформації засобами дистанційного зчитування та передачі даних, а також за відсутності контрольного огляду ЗКО протягом розрахункового місяця обсяг спожитої (розподіленої) електричної енергії за розрахунковий місяць визначається розрахунковим шляхом за значенням середньодобового обсягу споживання.
56. Перевірка достовірності даних ЗКО безпосередньо на місці їх установлення забезпечується сторонами за необхідності, але не рідше ніж один раз на шість місяців. Дані про перевірку можуть фіксуватись як на паперових носіях, так і за допомогою електронних засобів (мобільний телефон, планшет тощо).
57. Середньодобовий обсяг споживання електричної енергії електроустановками споживача для цілей розрахунків визначається у кВт·год з округленням до чотирьох цифр після коми на основі фактичного споживання в аналогічному періоді попереднього року, розрахованого з урахуванням знятих фактичних або (у разі їх відсутності) оціночних показів лічильника та коефіцієнта приросту/зниження споживання (для індивідуальних побутових споживачів).
58. У разі відсутності відповідних історичних даних середньодобовий обсяг споживання розраховується на основі зафіксованих двох останніх послідовно зчитаних показів, кількості днів між цими зчитуваннями при умові, що між датами зчитування цих показів не менше ніж 28 днів (без урахування днів, коли електроустановки споживача були відключені оператором системи) (пункти 8.6.7. - 8.6.11. Кодексу комерційного обліку електричної енергії).
59. Спір у цій справі виник з того, що позивачем було складено Акт прийому-передачі електричної енергії №4 від 30.04.2024 та виставлено відповідачу рахунок №37490987 від 30.04.2024 для здійснення розрахунків за спожиту електричну енергію у квітні 2024 року, згідно з якими обсяг споживання електричної енергії у вказаному розрахунковому періоді складає 71 259 кВт/год, вартість спожитої електричної енергії 413 780, 78 грн.
60. Відповідач заперечував вказаний позивачем обсяг споживання електричної енергії у спірному періоді, наполягаючи на тому, що заявлений позивачем обсяг є різницею між показниками приладу обліку, зафіксованими у лютому 2022 року та травні 2024 року, спірний період формування заборгованості припав на період окупації території Херсонської області; з лютого 2022 року по квітень 2024 року працівники АТ "Херсонобленерго" та ТОВ "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" не здійснювали контрольні огляді засобу комерційного обліку, а фактичне споживання було зафіксовано після деокупації на підставі зокрема акту розмінування. 
61. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вказав, що АТ "Херсонобленерго" не здійснювало перевірку достовірності даних засобів обліку безпосередньо на місці їх установлення раз на шість місяців, не здійснювало визначення середньодобового обсягу споживання електричної енергії відповідачем та не надавало відповідних розрахунків постачальнику електричної енергії та дійшов висновку, що Акт прийому-передачі електричної енергії від 30.04.2024 та виставлений позивачем відповідачу рахунок містять недостовірні дані щодо споживання електричної енергії у зазначеному позивачем розмірі, а заявлений позивачем обсяг споживання у розрахунковому періоді квітні 2024 року був помилково визначений як різниця між зафіксованими показами приладу обліку споживача у серпні 2022 року та травні 2024 року.
62. При цьому, судом першої інстанції було досліджено звіт оператора систем розподілу щодо звітного корисного відпуску електричної енергії за точкою комерційного обліку 62Z6283373052802 (м. Херсон, автодорога Одеса-Мелітополь, 212 км) за розрахунковий період квітень 2024 року, Акт технічної перевірки вузлів обліку №010855 від 07.05.2024, пояснення АТ "Херсонобленерго", історичні дані, зазначені у довідці позивача по особовому рахунку відповідача, замовлені обсяги електричної енергії на 2024 рік згідно додатку до Договору про постачання електричної енергії споживачу, Акт №10 виконання робіт з розмінування місцевості від вибухонебезпечних предметів від 06.07.2023, угоду про реструктуризацію від 17.01.2024, укладену між сторонами у справі.
63. Судом першої інстанції також було враховано, що точки комерційного обліку відповідача знаходиться за адресою Херсонська обл., м. Херсон, вул. автодорога Одеса-Мелітополь, 212 км. Херсонська міська територіальна громада, до складу якої входить м. Херсон, з 10.03.2022 по 11.11.2022 була тимчасово окупована російською федерацією, з 11.11.2022 по 01.05.2023 включена до переліку території, на яких ведуться (велися) бойові дії, з 01.05.2023 - до переліку території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси.
64. За висновком місцевого господарського суду, оператором систем розподілу було недотримано порядку визначення помісячного обсягу спожитої енергії у період з 06.05.2022 до 05.12.2023 за правилами Положення про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану, затвердженого Наказом Міністерства енергетики України від 13.04.2022 № 148, що призвело до помилкового розрахунку усієї спожитої електричної енергії за період з серпня 2022 року по квітень 2024 року за тарифом споживання, що діяв у квітні 2024 року. При цьому, судом було враховано висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 20.02.2024 у справі №905/644/22 щодо застосування коефіцієнта приросту/зниження споживання електричної енергії при розрахунку обсягів електроспоживання в умовах воєнного стану.
65. Апеляційний господарський суд, ухвалюючи рішення про задоволення позову послався на те, що визначальним для формування постачальником рахунків на оплату вартості спожитої споживачем електричної енергії у розрахунковому періоді є дані, отримані від адміністратора комерційного обліку та мотивував своє рішення тим, що відповідачем не було доведено невідповідність вказаних в акті та рахунку відомостей даним фактичного споживання та не висловлено сумнівів або незгоди з виставленими рахунками, зокрема щодо обсягів та вартості спожитої електричної енергії у спірному періоді. 
66. Верховний Суд вважає висновок апеляційного господарського суду передчасним з огляду на таке. 
67. Відповідно до положень частини першої, другої статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
68. За змістом частини першої статті 282 ГПК України у постанові апеляційної інстанції мають бути зазначені, зокрема, мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу.
69. Таким чином, відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, суд апеляційної інстанції повинен у мотивувальній частині постанови навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом.
70. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд апеляційної інстанції прийняв як обґрунтовані надані позивачем відомості щодо обсягу спожитої електричної енергії та її вартості без фактичного їх дослідження, пославшись на повноваження оператора систем розподілу та неоскарження цих даних відповідачем. 
71. Однак, судом апеляційної інстанції залишено поза увагою та не надано належної оцінки доводам відповідача, якими він протягом всього розгляду справи, і в суді першої інстанції, і у відзиві на апеляційну скаргу позивача, заперечував проти заявленого позивачем обсягу спожитої електричної енергії та застосованого тарифу. 
72. Судом апеляційної інстанції взагалі не були досліджені докази, надані відповідачем на підтвердження його позиції, не наведено мотивування їх прийняття чи відхилення, що свідчить про порушення цим судом принципу змагальності господарського судочинства (ст. 13 ГПК України).
73. Покладені в основу рішення суду першої інстанції висновки, зроблені на підставі оцінки цим судом наявних у справі доказів, судом апеляційної інстанції не перевірялися та не були спростовані. 
74. Також, апеляційний господарський суд залишив поза увагою доводи відповідача щодо обставин окупації території місцезнаходження підприємства відповідача та подальшого включення території до переліку тих, на яких ведуться (велися) бойові дії та не спростував відповідні висновки суду першої інстанції щодо необхідності застосування Положення про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану до порядку визначення обсягів спожитої (розподіленої) електричної енергії за кожний розрахунковий місяць.
75. Верховний Суд акцентує увагу, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
76. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв1язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, ухвалення законного та обґрунтованого рішення.
77. Статтею 236 ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим і відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.
78. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
79. Оскаржувана постанова апеляційного господарського суду не відповідає зазначеним вимогам, оскільки суд апеляційної інстанції не надав відповіді на всі істотні питання, що мають значення для правильного вирішення спору, неповно та неналежним чином дослідив зібрані у справі докази, чим порушив вимоги ст. 13, 74, 86, 269, 282 ГПК України, у зв`язку з чим колегією суддів визнаються обґрунтованими доводи касаційної скарги у цій частині. 
80. Відсутність у Верховного Суду процесуальної можливості з`ясувати дійсні обставини справи перешкоджає прийняттю рішення по суті справи, тому прийнята постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
81. Згідно з приписами пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
82. З огляду на зазначене, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду апеляційної інстанції - скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
83. Під час нового розгляду суду апеляційної інстанції необхідно врахувати викладене вище, для правильного вирішення спору ретельно на підставі наявних у матеріалах справи документів повно та всебічно дослідити дійсні обставини справи, надати належну оцінку зібраним у справі доказам, їх належності та допустимості, доводам та запереченням сторін, зокрема, відповідача, доводи якого були проігноровані судом апеляційної інстанції і, в залежності від встановленого та вимог закону, постановити законне та обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст.ст. 236 - 238 ГПК України.

В. Розподіл судових витрат
84. Оскільки справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу Фермерського (селянського) господарства "Курінь" задовольнити частково. 
2. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.03.2026 у справі № 916/3630/23 (916/882/25) скасувати.
3. Справу № 916/3630/23 (916/882/25) передати на новий розгляд до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді С. Жуков 

В. Картере